Справа № 331/2719/26
Провадження № 2/331/2868/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року місто Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Данилевської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
В С Т А Н О В И В:
АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
На обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що 21.02.2022 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Оплата частинами», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 30.12.2024 підписав паспорт кредиту за допомогою OTР-паролю. Додатково відповідачем за допомогою OTР-пароля підписаний графік платежів за споживчим кредитом. Підписавши вказані документи відповідачем погоджено умови кредитного договору №б/н від 30.12.2024: тип кредиту – строковий кредит, сума кредиту 123867,00 грн.; строк кредитування – 12 місяців; процентна ставка, відсотків річних – 0,12 %; кількість та розмір платежів, періодичність – платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту, мета кредиту – споживчі цілі, в т.ч. придбання товарів, оплата послуг, спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом, строк надання – в день укладення угоди.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами.
Відповідач же не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. 
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 16.03.2026 має заборгованість у розмірі 47703,10 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 47641,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом – 61,95 грн. грн.
На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.12.2024 у розмірі 47703,10 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлений належним чином шляхом публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судових повісток поштою з повідомленнями за адресою його реєстрації як ВПО, але одне поштове відправлення було вручене членові сім`ї відповідача, а інше повернулося до суду без вручення, відзив на позов він не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Взявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 31.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані до суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 21.02.2022 ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк». Підписанням цієї заяви відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені і мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Відповідно до п. 3 заяви про приєднання з відповідачем погоджено використання ОТР - пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме: при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-пароля як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Оплата частинами», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 30.12.2024 підписав паспорт кредиту за допомогою OTP-пароля. Додатково відповідачем за допомогою OTР-пароля підписаний графік платежів за споживчим кредитом. Підписавши вказані документи відповідачем погоджено умови кредитного договору №б/н від 30.12.2024: тип кредиту – строковий кредит, сума кредиту 123867,00 грн.; строк кредитування – 12 місяців; процентна ставка, відсотків річних – 0,12 %; кількість та розмір платежів, періодичність – платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту, мета кредиту – споживчі цілі, в т.ч. придбання товарів, оплата послуг, спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом, строк надання – в день укладення угоди.
Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 встановлено, що 30.12.2024 на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт 123867,00 грн.
Зі змісту виписки за договором б/н за період з 30.12.2024 по 17.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості.
Відповідно до наданого банком розрахунку за вказаним кредитним договором, станом на 16.03.2026 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 47703,10 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 47641,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом – 61,95 грн. грн.
Суд враховує, що за змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним вище кредитним договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики.
Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідач одержав та використав кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості.
Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних вище обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються, зокрема, із витрат по оплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 610, 622, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за договором № б/н від 30.12.2024 у розмірі 47703 (сорок сім тисяч сімсот три) гривні 10 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 47641,15 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 61,95 грн. грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення – 05 серпня 2026 року.

Суддя Юлія КАРЕТНИК