Справа № 946/2824/25 
Провадження № 2/946/1004/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Позовну заяву мотивував тим, що 12.04.2024 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Нyundai Sonata; BH0975РХ та транспортного засобу Nissan Tiida; НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2024 по справі 946/3061/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП.
З метою отримання страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу Hyundai Sonata; BH0975РХ потерпіла особа звернулася до АТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи для його виплати. АТ «СК «АРКС» здійснили виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком згідно страхового акту № ARX4092896 у розмірі 160 000,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan Tiida; BH5526IX, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP219819869.
ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ» було розраховано розмір відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 146 670,01 грн.
Відповідно до Угоди про здійснення страхового відшкодування від 30 серпня 2024 року між АТ «СК «АРКС» та ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ» було узгоджено виплату страхового відшкодування у розмірі 134 936,41 грн. з дисконтом. Отже, сума, яка підлягає стягненню із Відповідача складає 13 329,99 грн.
У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС» загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та розмір шкоди у розмірі 13 329,99 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 2 422,40 грн.
Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 16.05.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.71)
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.(а.с.72)
Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.
18.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що розмір фактичних збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика, а отже, у відповідача відсутній обов`язок сплачувати різницю, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.77-84)
18.06.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін. (а.с.89)
18.06.2025 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.( а.с.91)
17.07.2025 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з додатковою відповідальністю «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». (а.с.95)
10.11.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли Додаткові пояснення (а.с.119-127)
17.11.2025 року від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС» надійшли додаткові пояснення по справі.(а.с.130-138)
13.01.2026 року від відповідача надійшли додаткові пояснення з урахуванням пояснень Позивача від 14.11.2025 року. (а.с.143-150)
Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через підсистему «Електронний суд» 06.02.2026 заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві від 10.03.2026 просив розгляд справи провести без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник третьої особи ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ» у судове засідання не з`явився про час та місця слухання справи сповіщен належним чином, причина неявки суду не відома.
За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд бере до уваги необхідність розгляду справи у розумні строки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №0099263а3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Hyundai Sonata» НОМЕР_2 . (а.с.12-26)
12.04.2024 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Tiida; BH5526IX, Одеська область м. Ізмаїл на перехресті вул. Болградська кут вул. Кишинівська, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати Дорогу» не дав дорогу т/з «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП (а.с. 30-31). Постанова суду набрала законної сили 07 травня 2024 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_3 (а.с. 35-36)
15.04.2024 року Тер- ОСОБА_4 звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 32-34).
Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 15.04.2024 року автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 було оглянуто з метою виявлення завданих пошкоджень та необхідного типу ремонтної операції.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.24.0 від 08.07.2019 року вартість відновлювальних робіт автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 180 781,15 гривень (а.с. 49-56)
Згідно до платіжного доручення № 1052971 від 25.04.2024 року АТ «СК «АРКС», здійснило страхове відшкодування згідно акту № АRX4092896, ОСОБА_3 у розмірі 160 000 гривень 00 копійок (а.с. 59)
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» згідно полісу №219819869, розмір франшизи становить 0 грн., ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить 320 000,00 грн., ліміт за шкоду майну становить 1600 00 грн. (а.с. 44)
30.08.2024 року між ПАТ «СК «АРКС» та ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до умов якої сторони погодили суму майнових вимог, що підлягає сплаті ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» на рахунок «ПАТ «СК «АРКС» та пов`язані з відшкодуванням збитків за страховими випадками, перелік яких наведено у додатку №1 до цієї угоди. (а.с.62—63)
Як слідує з Додатку №1 до угоди від 30.08.2024 до переліку майнових вимог АТ «СК «АРКС» до ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ входить, зокрема, страхове відшкодування в узгодженому сторонами розмірі 134 936,41 грн за ДТП вчинене 12.04.2024 року відносно ТЗ «Hyundai Sonata» BН0975РХ. Сума регресної вимоги становить 160 000,00 грн. (а.с.64)
Відповідно до платіжної інструкції №51028 від 04.09.2024 року ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» здійснило перерахування коштів у розмірі 134 936,41 грн. на рахунок  ПАТ «СК «АРКС» (а.с.65)
За таких обставин сума збитків, які залишились невідшкодованими становить 13 329 гривень 99 копійок.
Позивач 08.01.2025 року звертався із претензією до ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, однак така претензія залишена без реагування (а.с.66)
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом
Згідно з статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Частиною 1 статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Твердження відповідача про те, що загальний розмір збитків не перевищує ліміту відповідальності страховика (160 000,00 грн), не спростовує обов`язку сплатити різницю, оскільки ліміт відповідальності визначає граничний розмір виплати, а не звільняє від обов`язку відшкодувати частину збитків, яка законом не покривається страховиком через урахування фізичного зносу автомобіля «Нyundai Sonata» BH0975РХ.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Крім того, суд зазначає, що у пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків)
В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.
Отже, системний аналіз статей 22, 988, 1166, 1192, 1194 ЦК України та статей 22, 28, 29, 36 Закону дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі обов`язок відшкодувати ту частину витрат, які необхідні для проведення ремонту автомобіля, які не увійшли до страхової виплати, покладається на особу, яка завдала шкоду, у загальному порядку.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі №205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Також, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV).
У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено вимогами статей 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, поки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки порушене право потерпілого в ДТП має бути відшкодоване в повному обсязі, оскільки страхова компанія відповідача виплатила страхове відшкодування у розмірі недостатньому для покриття ремонту, таке відшкодування у порядку регресу покладається на винуватця ДТП, тобто на відповідача.
Оскільки різниця між фактичним розміром виплаченої шкоди (160 000,00 грн) та страховим відшкодуванням 134 936,41 грн) становить 13 329,99 грн, то дана сума підлягає стягненню з відповідача, як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригод
На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а отже, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС» підлягає стягненню з ОСОБА_1 сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 329,99 гривень.
Згідно платіжного інструкції №1124537 від 21.03.2025 позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 8). 
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 81, 141, 178, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС», місцезнаходження юридичної особи: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 20474912, до ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , третя особа , яка не заявлдяє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, код ЄДРПОУ 32382598) про відшкодування шкоди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС (адреса: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 20474912), завданні збитки в розмірі 13 329 (тринадцять тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 99 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «АРКС (адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 20474912) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Суддя: | Ю.Ю.Бортейчук