ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18008/26 | Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/284/26 | Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді |

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 р.  Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду 
в складі:  головуючого судді -        ОСОБА_2 , 
суддів -          ОСОБА_3 ,          ОСОБА_4 ,  
при секретарі — ОСОБА_5 ,
з участю прокурора — ОСОБА_6 ,
підозрюваного — ОСОБА_7 ,
захисника — ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2026 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 задоволено частково та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень). Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також враховано характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень, яке зможе забезпечити на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави. Також просить зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону та слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Свої вимоги мотивує тим, що:
стороною обвинувачення не доведено наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та неможливості запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;
стороною обвинувачення не наведено жодних конкретних обставин, які б свідчили про намір підозрюваного переховуватися, зокрема наявність закордонних зв`язків, майна за межами України, попередні спроби ухилення від правосуддя чи відсутність постійного місця проживання;
сторона обвинувачення не навела жодного конкретного факту, який би свідчив про спроби ОСОБА_7 знищити чи приховати докази;
сам факт того, що свідки ще не допитані в суді, не свідчить про існування реального ризику незаконного впливу на них, оскільки стороною обвинувачення не наведено жодних даних про спроби підозрюваного контактувати зі свідками, погрожувати їм або іншим чином впливати на їхні показання;
ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутній, оскільки наведене стороною обвинувачення обґрунтування цього ризику фактично зводиться до можливості узгодження показань, тобто дублює ризик незаконного впливу на свідків, і при цьому не містить будь-яких самостійних фактичних даних, які б свідчили про можливість ОСОБА_7 іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження;
є необґрунтованим ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а спосіб його життя не дає підстав вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення;
у клопотанні сторони обвинувачення не наведено належного обґрунтування того, чому більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;
під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не було належним чином враховано дані про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, зокрема наявність дружини, неповнолітнього сина, батька з інвалідністю, постійного місця проживання та роботи, а також відсутність судимостей. Сукупність цих обставин свідчить про належну соціальну прив`язаність ОСОБА_7 та істотно зменшує ймовірність його неналежної процесуальної поведінки. 

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та доводи його захисника – адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення та просив залишити застосований запобіжний захід без змін, врахувавши кількість епізодів інкримінованої обвинуваченому злочинної діяльності, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне. 
Висновок слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.362 КК України, захисником підозрюваного в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не підлягають перевірці під час апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається із матеріалів справи слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №62026140140000049 від 16 січня 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 362 КК України.
18 серпня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.1, 3 ст. 362 КК України.
При вирішенні питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень) та покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 362 КК України.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що такий висновок є правильним, оскільки пред`явлена ОСОБА_7 підозра за ч.1, 3 ст. 362 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. 
На переконання колегії суддів наведені обставини, які зафіксовані у доданих до клопотання матеріалах, містять відомості, що з достатньою переконливістю вказують на ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 362 КК України.
Також, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в цьому випадку ризиків передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність такого ризику, врахувавши, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 362 КК України, одне з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років. Відтак, усвідомлюючи характер пред`явленої підозри, тяжкість інкримінованого злочину та можливі наслідки у виді кримінальної відповідальності, підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на ухилення від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності;
щодо ризику знищення, сховання або спотворення документів та інших доказів, слідчий суддя обґрунтовано врахував існування цього ризику з огляду на те, що на час розгляду клопотання органом досудового розслідування не було вилучено всіх оригіналів документів, які можуть мати доказове значення для встановлення обставин кримінального провадження. За таких обставин існує обґрунтована ймовірність того, що ОСОБА_7 , маючи відповідні можливості та обізнаність щодо обставин кримінального провадження, може вжити заходів для знищення, приховування або спотворення документів, електронних даних, комп`ютерної техніки, носіїв інформації чи відповідних службових документів та облікових записів, що може ускладнити встановлення обставин кримінального правопорушення та отримання органом досудового розслідування необхідних доказів;
висновок слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні також є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 , як особисто, так і через інших осіб, може вчиняти дії, спрямовані на вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни ними раніше наданих показань, надання неправдивих чи неповних показань або ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 23 та ч. 4 ст. 95 КПК України суд безпосередньо досліджує показання учасників кримінального провадження та не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому чи прокурору, якщо вони не були безпосередньо сприйняті судом. Отже, з огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні на час розгляду питання про застосування запобіжного заходу не були допитані безпосередньо судом, можливість незаконного впливу на них до проведення такого допиту є реальною, оскільки зміна ними своїх показань може вплинути на подальший судовий розгляд кримінального провадження та його результати;
щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя обґрунтовано визнав наявним і цей ризик, оскільки з огляду на характер інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, його обізнаність з обставинами кримінального провадження та можливість впливати на процес отримання і збереження доказової інформації, не виключається можливість вчинення ним інших дій, спрямованих на перешкоджання встановленню об`єктивних обставин кримінального провадження та його належному розслідуванню. При цьому зазначений ризик є самостійним, оскільки передбачає можливість протидії кримінальному провадженню способами, які не охоплюються іншими ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України;
щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 слідчий суддя обґрунтовано врахував, що підозрюваний на час розгляду клопотання продовжує обіймати посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто зберігає службові повноваження та доступ до відповідних службових ресурсів. З огляду на це існують достатні підстави вважати, що, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_7 має реальну можливість використати службове становище для вчинення дій, які можуть бути спрямовані на продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення.
Погоджуючись з такими висновками колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими, а застосований запобіжний захід відповідає вимогам закону і є пропорційним ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та достатнім для досягнення завдань кримінального провадження, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
Як видно зі змісту оскарженої ухвали, вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного, слідчий суддя дав належну оцінку обставинам, передбаченим ст.178 КПК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, дані про його особу, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених п.п. 1–5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави. 
Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1–5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки висновки слідчого судді про їх наявність ґрунтуються не лише на тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а й на конкретних обставинах кримінального провадження, даних про особу підозрюваного та його службове становище. При цьому сама по собі відсутність встановлених фактів попередніх спроб переховування, знищення доказів чи незаконного впливу на учасників провадження не виключає існування відповідних ризиків, оскільки на цій стадії кримінального провадження закон не вимагає доведення того, що підозрюваний неодмінно вчинить такі дії, а передбачає встановлення обґрунтованої ймовірності їх вчинення. 
Посилання захисника на наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, роботи, сімейних зв`язків, відсутність судимостей та інші позитивні дані про його особу самі по собі не спростовують можливості реалізації встановлених ризиків, а підлягають оцінці у сукупності з іншими обставинами. 
Так само необґрунтованими є доводи про те, що відсутній ризик незаконного впливу на свідків не безпосередніх очевидців подій, оскільки показання таких осіб можуть мати доказове значення для встановлення обставин кримінального провадження, а можлива зміна ними показань до безпосереднього допиту судом може вплинути на подальший судовий розгляд.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1–5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не дають підстав для висновку про необґрунтованість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави. 
При оцінці можливості застосування іншого більш мякого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, апеляційний суд враховує, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш мякі запобіжні заходи, ніж застава, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш мякого запобіжного заходу обовязково порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає встановлення, що він має реальну можливість допустити це в майбутньому.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не було належним чином враховано дані про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, є безпідставними, оскільки, як убачається зі змісту оскарженої ухвали, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя врахував передбачені статтею 178 КПК України обставини, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має вищу освіту, є учасником бойових дій, одружений та має на утриманні неповнолітнього сина, а також оцінив міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та інші дані про його особу, а тому задовольнив клопотання слідчого частково і визначив розмір застави у мінімально можливому розмірі. 
При цьому слідчим суддею відомості про особу обвинуваченого, на які посилається сторона захисту, оцінено не ізольовано, а в сукупності з тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень, кількістю інкримінованих епізодів та покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, вагомістю наявних доказів та характером встановлених ризиків, у зв`язку з чим обґрунтовано зроблено висновок, що менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. 
З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 не містять вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178,184,194,405,407,422 КПК України, колегія суддів,- 

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2026 року, відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий 
Судді