Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/1704/26
Провадження № 3/376/464/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г. розглянувши матеріали, що надійшли відділу поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановила:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 14 травня 2026 року близько 19.40 год. в м.Сквира по вул. К.Болсуновського, поблизу будинку №40 в альтанці загального користування поруч з магазином «Вацак», ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо забезпечення належних умов виховання, навчання і догляду свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, стукав рукою по паркану, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та не досяг 16-ти років.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, провину не визнала, вказала, що її син в даній компанії перебував близько 2 хв., нецензурну лайку не застосовував, за його навчанням, вихованням вона слідкує належним чином, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того зазначила, що альтанка не є місцем загального користування, а є приватною власністю ФГ «Горизонт», в підтвердженні чого надала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч. 3 п. 4).
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, за якою відносно ОСОБА_1 складено протокол, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Тобто, у даній справі доказуванню підлягає факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.
За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
На підтвердження винуватості вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 3 КУпАП, суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №974527 від 29.05.2026, заява та письмові пояснення ОСОБА_3 , письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . 
З пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що останні та ОСОБА_10 перебували в бесідці біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », гучно розмовляли, при цьому хто саме висловлювався нецензурною лайкою не конкретизовано, після зауваження сусідки покинули бесідку та пішли в центр міста, при цьому ОСОБА_2 вдарив кулаком по воротах сусідки.
З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 14.05.2026 в бесідці біля магазину «Вацак» перебувала компанія з 6 осіб, які поводились гучно та виражались нецензурною лайкою, після її зауваження залишили бесідку, однак проходячи повз її ворота стали по ним бити, на вороттях виявила вмятину, тим самим їй спричинили матеріальну шкоду.
Постановою Сквирського районного суду Київської області від 15.06.2026 було витребувано з ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області диск відеофіксації адміністративного правопорушення, разом з тим в ході його перегляду не встановлено висловлювань нецензурню лайкою ОСОБА_2 .
Отже жоден із наданих суду доказів не підтверджує зазначених у протоколі обставин вчинення адміністративного правопорушення. Усі наданні пояснення вказують на групу неповнолітніх осіб та не вказують що саме ОСОБА_2 нецензурно лаявся і порушував громадський порядок. Інших доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення суду не надано.
Крім того, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих, до суспільства -це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Крім того, при кваліфікації дій як дірбного хуліганства важливим є встановлення місця вчинення таких дій (громадського місця)
Дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони, вулиці, площі, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включно з транспортом міжнародного сполучення), місця, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, місця масового перебування громадян.
Згідно матеріалів, пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що неповнолітні знаходились в бесідці біля магазину «Вацак». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №482452432 від 18.06.2026 нежитлова будівля з розміщенням на першому поверсі продовольчого магазину та на другому поверсі кафетерію, площею 721,8кв.м. та земельна ділянка під будівлею та прилегла територія площею 0,0487га є власністю Фермерського Господарства «Горизонт».
Таким чином, присадибна ділянка господарства не може вважатися громадським місцем.
Тобто викладений опис дій ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення виключає кваліфікацію цих дій за ст. 173 КУпАП, оскільки не містить всіх елементів складу дрібного хуліганства.
За відсутності складу адміністративного правопорушення в діях сина ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як її мати не може підлягати адміністративній відповідальності.
А спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_3 є виключно цивільно-правовими відносинами.
Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За викладених обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 3 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
постановила:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області.

Суддя     	І. Г. Батовріна