Справа № 381/4144/25
Провадження № 2/369/6343/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Крикуна І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 381/4144/25 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Свої вимоги мотивувало тим, що 19 січня 2024 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та Відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , (Поліс) №218988670. Предметом зазначеного договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
21 серпня 2024 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням Відповідача, в наслідок якої було пошкоджено автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого він самовільно залишив місце ДТП.
Вказане підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року по справі 369/16118/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП. 
Власник пошкодженого транспортного засобу «Volvo», д.н.з. НОМЕР_3 звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою на виплату страхового відшкодування, а також надала всі необхідні документи.
На виконання умов вищевказаного договору, з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого «Volvo», д.н.з. НОМЕР_3 представником АТ «СК «АРКС» було проведено огляд вказаного транспортного засобу.
Так, АТ «СК «АРКС» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого АТ «СК «АРКС» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 19 458,61 грн. на користь власника пошкодженого ТЗ «Volvo», д.н.з НОМЕР_4 , що підтверджується платіжним дорученням.
21 жовтня 2024 року АТ «СК «АРКС» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу (суброгації) на суму 17 460,48 грн. За результатами розгляду вказаної вище заяви 14 січня 2025 року ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №ЦB/24/3162 на підставі яких була визначена виплата страхового відшкодування в розмірі 14591,64 грн. враховуючи, що згідно полісу страхування №218988670 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 160000,00 грн., франшиза за полісом 1600,00 грн.
Таким чином, 14 січня 2025 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі угоди від 03 січня 2025 року було сплачено страхове відшкодування в розмірі 14591,64 грн. на користь АТ «СК «АРКС», що також підтверджується платіжною інструкцією №53639.
ТДВ СК «Альфа-Гарант» зверталося до Відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 14591,64 грн. Однак, дана вимога була проігнорована та жодних виплат з боку відповідача на користь позивача здійснено не було.
У зв`язку із чим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошові кошти у розмірі 14591,64 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. 
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Позивач судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив суд здійснювати розгляд справи без виклику сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час ухвалення рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. 
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що 19 січня 2024 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 , (Поліс) № 218988670.
21 серпня 2024 року о 17 год. 10 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Машинобудівників, 5-б в селищі Чабани Фастівського району Київської області під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, здійснив наїзд на припаркований водієм ОСОБА_3 автомобіль «Volvo V60» д.н.з. НОМЕР_5 , чим порушив вимоги п.10.9 ПДР. Після цього ОСОБА_1 в порушення п. 2.10 а ПДР покинув місце події.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року по справі № 369/16118/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення – штраф. 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
22 серпня 2024 року потерпіла від ДТП, власник автомобіля «VOLVO V60» д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_3 звернулася до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №28641Га4кє від 09 липня 2024 року.
Відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10 вересня 2024 року було проведено огляд транспортного засобу «VOLVO V60» д.н.з. НОМЕР_6 .
Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, рахунку №ASK0018286 від 11 вересня 2024 року та страхового акту №АRX4220683 від 11 вересня 2024 року, сума страхового відшкодування становить 17460,48 грн.
Згідно платіжного доручення №1084310 від 12 вересня 2024 року АТ «СК «АРКС» перерахувало на користь потерпілого ОСОБА_3 суму страхового відшкодування згідно страхового акту №АRX4220683 за договором страхування №28641Га4кє від 09 липня 2024 року без ПДВ у розмірі 17460,48 грн.
21 жовтня 2024 року АТ «СК «АРКС» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про регресні вимоги №СУ/012864/3, в якій запропонував сплатити на користь АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 17460,48 грн., за наслідками ДТП від 21 серпня 2024 року.
За результатами розгляду цієї заяви 14 січня 2025 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №ЦВ/24/7861 на підставі яких була визначена виплата страхового відшкодування в розмірі 14591,64 грн.
Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування в порядку суброгації (регресу) та страхового акту №ЦВ/24/7861 від 14 січня 2025 року, сума страхового відшкодування становить 14591,64 грн.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) встановлено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно зі ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, винуватця у ДТП, на момент вчинення ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», а саме транспортний засіб марки «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі страхового полісу № 218988670 від 19 січня 2024 року.
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року ДТП сталася в результаті порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України, до того ж судом встановлено що Відповідач самовільно залишив місце пригоди.
У зв`язку із тим, що Відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач отримав право вимагати компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14591,64 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76-82, 89, 141, 178, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 14591 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», код ЄДРПОУ: 32382598, адреса: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя          Інна ФІНАГЕЄВА