Є.у.н.с.512/163/26
Провадження №1-кп/512/31/26
"21" липня 2026 р.

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю 
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026р. за №12026167180000022, по обвинуваченню 
| ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Макарове, Ширяївського району, Одеської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженої,  маючої на утриманні 5 малолітніх дітей, працездатної, але тимчасово непрацюючої, яка зареєстрована за адресою   АДРЕСА_1 , проживає за адресою  АДРЕСА_2 , раніше не судимої,    у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026р. приблизно о 22год. (більш точного часу під час судового розгляду встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступила з ОСОБА_6 в словесну суперечку, в ході якої у неї виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу.
Реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в той же день і час, знаходячись у вказаному житловому будинку, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, умисно нанесла долонею правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинила їй тілесне ушкодження у вигляді синця лівої скроневої ділянки, м`яких тканин носа і слизової оболонки верхньої губи, які не являються небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів та за цим критерієм згідно з п.п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995р. №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.
Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 06.02.2026р.. 
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_4 не застосовувався.
В судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, підтвердила всі обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення та дала пояснення, аналогічні до фабули обвинувачення. У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачена щиро кається, запевнила суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросила суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає свою винуватість.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, цивільний позов до обвинуваченої не пред`явила, подала до суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд кримінального провадження без її участі, зазначивши, що вона підтримує обвинувачення в повному обсязі, але претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої вона не має та просила призначити обвинуваченій покарання відповідно до вимог чинного законодавства, на суворому покаранні не наполягала (а.с.20).  
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї винуватості в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також враховуючи те, що вона та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у зв`язку з чим суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України провів скорочений судовий розгляд даного кримінального провадження. 
З огляду на зазначене, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні міри покарання для обвинуваченої суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке в силу ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, всі обставини кримінального провадження, а також дані про особу обвинуваченої.
Як особа ОСОБА_4 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 (а.с.32), неодружена, на утриманні має п`ятьох малолітніх дітей, яких виховує самостійно (а.с.33 - 37); працездатна, але постійної роботи не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Савранська лікарня» Савранської селищної ради Одеської області не перебуває (а.с.38, 39), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.30); визнає свою винуватість, висловлює жаль з приводу вчиненого, щиро кається у вчиненому, а також виражає готовність підлягати кримінальній відповідальності. 
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої  ОСОБА_4 згідно з п.1 ч.1 та ч.2 ст.66 КК України, суд відносить визнання нею своєї винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, а також наявність на її утриманні 5 малолітніх дітей, яких вона виховує самостійно. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, що передбачені ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка не має до обвинуваченої матеріальних та моральних претензій, з урахуванням майнового стану обвинуваченої, на утриманні якої знаходяться п`ятеро малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.125 КК України, відповідно до положень ч.2 ст.53 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.
Речові докази та процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у кримінальному провадженні - відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.50, ч.ч.1, 2 ст.53, ч.ч.1, 2 ст.65, п.1 ч.1 ст.66, ч.1 ст.125 КК України, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510,00грн. (п`ятсот десять грн.).

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , - не застосовувались.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 - не пред`явлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою або її захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченої, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору (ч.6 ст.376 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного 
суду Одеської області ОСОБА_1