Справа № 693/722/26 
2/693/706/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
10.07.2026 м. Жашків
Жашківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Защитинської.Т.І.,
за участю: секретаря судового засідання Чумак Р.М.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Шквири С.В.,
відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернулась із позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом відповідач) про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем 13.07.1984 уклали шлюб, на час звернення до суду шлюб між ними не розірвано, однак із 2011 року разом не живуть.
За час шлюбу відповідач на підставі рішення Жашківської міської ради № 12 від 19.01.1998 року отримав у власність земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Із витягу з Державного реєстру речових прав від 01.09.2025 вбачається, що право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 7120910100:001:2132 площею 0,1 га зареєстроване за відповідачем.
На цій земельній ділянці сторони побудували житловий будинок, право власності на будинок зареєстроване за відповідачем.
Сторони не можуть самостійно дійти згоди щодо поділу спільного майна, а тому позивачка звернулась до суду із позовом у якому просила:
1)Визнати за позивачкою право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
2)Визнати за відповідачем право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
3)Визнати за позивачкою право власності на частину земельної ділянки із кадастровим номером 7120910100:02:001:2132 площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Також позивачка просила стягнути із відповідача на її користь судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Жашківського районного суду від 01.06.2026 відкрито провадження у цій справі та призначене підготовче засідання.
У підготовчому засіданні позивачка та її представник адвокат Шквира С.В. позовні вимоги підтримали, просили стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн.

Відповідач у підготовчому засіданні надав суду заяву про визнання позову та просив позовні вимоги задовольнити, в той же час, з урахуванням визнання ним позову, просив суд повернути позивачці із державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, іншу частину судового збору та витрати на правничу допомогу покласти на позивачку і звільнити його від їх відшкодування з огляду на наявність в нього двох неповнолітніх дітей та статус пенсіонера.
Поряд із цим суду вказав, що визначених законодавцем пільг для звільнення від сплати судового збору він не має.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України.
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.
Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 13232,51 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.05.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на зазначену норму закону позивачці слід повернути із державного бюджету 50% сплаченого судового збору у сумі 6616,26 грн.
Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд зауважує, що і позивач і відповідач є пенсіонерами, наявність у відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей не є підставою для звільнення його від сплати судового збору та інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, а тому стягує із відповідача на користь позивачки 6616,26 грн. судового збору.
Позивачкою доведено належними доказами понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн., зокрема до позовної заяви надано договір про правничу допомогу від 13.05.2026 № 35/26, ордер, акт виконаних робіт від 13.05.2026 на 7500 грн. та квитанцію від 13.05.2026.
Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами
Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідач не оспорював суму витрат позивачки на правничу допомогу, а лише просив суд звільнити його від сплати таких витрат.
Враховуючи встановлені судом обставини із відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 265 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки із кадастровим номером 7120910100:02:001:2132 площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6616,26 грн. сплаченого судового збору та 7500 грн. витрат на правничу допомогу.
Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 % сплаченого судового збору на підставі платіжної інструкції від 13.05.2026 в сумі 6616,26 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. І. Защитинська