Справа № 697/1297/26 
провадження № 2-а/697/16/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Канів 

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Скирди Б.К.,
за участю секретаря с/з – Шакало Л.С.,
представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області – Розпутньої І.В. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Головко Юрій Анатолійович до Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якого діє адвокат Головко Юрій Анатолійович (далі також – представник позивача – адвокат Головко Ю.А.) звернувся в суд з позовом до Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка Андрія Юрійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначив, що 17.05.2026 він рухався на транспортному засобі BMW X5, р.н. НОМЕР_1 .
О 15:29 год. позивач був зупинений в м. Каневі по вул. Успенській, 15 та при перевірці документів співробітником поліції Ярмоленком А.Ю. позивача повідомлено, що транспортний засіб позивача має технічну несправність, а саме: не працюють задні стоп-сигнали – лампи в ліхтарях.
Позивачем було повідомлено, що про дану несправність транспортного засобу стало відомо виключно після повідомлення про це інспектором поліції, тобто дана несправність виникла безпосередньо під час руху.
Позивачем було повідомлено, що відповідно до ПДР, навіть за наявності такої несправності, водій має право доїхати до СТО чи домівки за умови використання спеціальних проблискових маяків (аварійні ліхтарі) та за допомогою додаткового повідомлення водіїв про здійснення маневрів.
Позивачем було усунуто несправності задніх стоп-сигналів на місці зупинки.
Однак, незважаючи на його доводи, співробітником поліції була складена оскаржувана постанова серії ЕНА № 7211632 від 17.05.2026.
На думку позивача, зазначена постанова винесена працівником поліції з порушенням приписів КУпАП, без належних та допустимих доказів та за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Так, на думку інспектора поліції, позивач здійснив порушення пп. «ї» п. 31.4.7 ПДР – відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.
Проте, транспортний засіб позивача – автомобіль марки BMW X5, р.н. НОМЕР_1 не є великогабаритним, не перевозить великоваговий чи небезпечний вантаж та не має мати спеціальні проблискові маячки у відповідності до п. 30.3 ПДР.
За наявності порушення позивач мав би бути притягнутий до відповідальності за порушення п. 31.4.3 ПДР, проте навіть за наявності такого правопорушення, у відповідності до пункту 31.5 ПДР – рухатись у бік стоянки чи дому.
Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати протиправними дії Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка А.Ю. та скасувати постанову від 17.05.2026 серії ЕНА № 7211632 про накладення адміністративного стягнення; судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2026 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України та надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду належної та читабельної копії постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначення відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету, а також надання доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу (а.с.16-17).
На виконання вимог ухвали суду від 01.06.2026 представником позивача – адвокатом Головко Ю.А. 08.06.2026 подано заяву про усунення недоліків (а.с.20-33).
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.34-35).
15.06.2026 до суду від Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.
Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення (а.с.42-43).
18.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» представником позивача – адвокатом Головко Ю.А. подано заяву про залучення до участі у справі співвідповідачів – Головного управління Національної поліції у Черкаській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (а.с.47-49).
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2026 заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Головко Ю.А. про залучення співвідповідачів у справі – задоволено. Залучено до участі у справі співвідповідачів – Головне управління Національної поліції у Черкаській області та Департамент патрульної поліції Національної поліції України, відкладено судове засідання (а.с.65-66).
25.06.2026 до суду від ГУНП в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.05.2026 серії ЕНА № 7211632, позивача, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 17.05.2026 о 15 год. 29 хв., водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався за кермом автомобіля BMW X5, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору в м. Канів по вул. Енергетиків, 146, під час натискання водієм педалі гальма в русі, та по зупинці т.з., були несправні задні гальмівні сигнали, на місці зупинки водій ОСОБА_1 не усунув несправності, чим порушив п. 31.4.7 «ї» ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Розділом 6 ДСТУ 3649:2010 встановлені вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів.
Пунктом 6.1. ДСТУ 3649:2010 затверджено вимоги до зовнішніх світлових приладів.
Зокрема, сигналізатори вмикання світлових приладів мають бути роботоздатні та мати передбачені конструкцією символи (п.6.1.4).
Так, згідно з пп. 6.1.7.2 ДСТУ 3649:2010 сигнали гальмування мають вмикатись під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем та функціонувати у сталому режимі весь період гальмування.
Відповідно до пп. 7.1.1 ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам, зокрема, пп. 6.1.7.2 перевіряють візуально.
Частиною першою статті 121 КУпАП встановлено, що за керування водієм транспортним засобом, що має несправності, зокрема зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, а саме: записи технічних приладів та засобів на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.
Так, з наявних матеріалів, а саме: з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7211632 від 17.05.2026 відеозаписів, які є додатками до постанови, а також рапорту інспектора СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції А. Ярмоленка від 15.05.2026 вбачається, що 17.05.2026 під час патрулювання вул. Енергетиків, м. Канів, було зупинено транспортний засіб BMW X5, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 31.4.7. «ї» ПДР, а саме: під час руху на автомобілі не працювали задні стоп-сигнали.
Після зупинки позивача працівники поліції представилися, повідомили, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація. Під час розмови з позивачем було вказано, що його зупинено у зв`язку з тим, що на автомобілі не працюють стоп-сигнали, повідомили, що за даним фактом буде винесено постанову.
Окрім того, працівниками поліції у позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що позивач відмовився. Запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що ОСОБА_1 відмовився, але в подальшому погодився. При проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні встановлено, що результат огляду є позитивним – 0,35 проміле.
Враховуючи вищевикладене, працівниками поліції було винесено оскаржувану постанову, а також протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Позивач у позові визнає, що він дійсно керував транспортним засобом в якого не працювали задні стоп-сигнали. Вказує, що дану несправність він усунув на місці зупинки, однак із відеозапису із бодікамери працівника поліції вбачається, що під час розмови позивач зазначає, що несправність на місці усунув.
Тому на думку представника ГУНП в Черкаській області, встановлені обставини свідчать про наявність в діянні ОСОБА_1 ознак та складу адміністративного правопорушення зазначеного у постанові серії ЕНА № 7211632 від 17.05.2026, а тому просить у задоволенні його позову відмовити (а.с.70-77).
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Головко Ю.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином.
Представник відповідача ГУ НП в Черкаській області Розпутня І.В. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала та просила в задоволенні його позовних вимог відмовити, з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши в судовому засіданні доводи представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕНА № 7211632 від 17.05.2026 у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.29-31, 57-59, 81).
Відповідно до зазначеної постанови, складеної відносно ОСОБА_1 , 17.05.2026 о 15:29:44, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухався за кермом автомобіля BMW X5, н.з. НОМЕР_1 чорного кольору в м. Канів по вул. Енергетиків, 146 та під час натискання водієм педалі гальма в русі, та по зупинці т.з. були несправні задні гальмівні сигнали, на місці зупинки водій ОСОБА_1 не усунув несправності, чим порушив п. 31.4.7. «ї» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.
Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.
Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини п`ятої ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132- 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182,статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі – Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п. 2.3. "а" ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
За приписами статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в постанові опису обставин, встановлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
При цьому, під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.
В той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, вказівка на сам закон, то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.
Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 17.05.2026 о 15:29:44, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухався за кермом автомобіля BMW X5, н.з. НОМЕР_1 чорного кольору в м. Канів по вул. Енергетиків, 146 та під час натискання водієм педалі гальма в русі, та по зупинці т.з. були несправні задні гальмівні сигнали, на місці зупинки водій ОСОБА_1 не усунув несправності, чим порушив п. 31.4.7. «ї» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Дослідивши наданий представником відповідача – ГУНП в Черкаській області відеозапис, суд звертає увагу, що 17.05.2026 екіпаж патрульної поліції здійснює патрулювання та рухається по вул. Енергетиків в м. Каневі. Попереду них рухається автомобіль BMW X5, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, водій якого вмикає лівий поворот та повертає наліво, після чого зупиняється. При натисканні водієм педалі гальм в русі видно, не працюють з лівого та правого боку автомобіля стоп-сигнали та працюють лише лампи гальмівного сигналу розташовані по центру заднього стекла автомобіля. Працівники поліції зупиняються позаду зазначеного автомобіля та підходять до водійських дверей. В цей час зі сторони водія виходить чоловік та працівники поліції просять його пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та страховий поліс. Водій надає для огляду зазначені документи, після чого працівники поліції повідомляють його, що він рухався з непристебнутим ременем безпеки та під час натискання педалі гальма в русі в автомобілі не працюють задні гальмівні сигнали. Крім того, працівниками поліції у позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Враховуючи, зокрема, обставини того, що в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 під час натискання водієм педалі гальма в русі були несправні гальмівні сигнали та ОСОБА_1 не усунуто зазначену несправність, працівниками поліції винесено оскаржувану постанову.
Однак, у оскаржуваній постанові зазначено, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7. «ї» ПДР.
Водночас, пунктом 31.4.7. «ї» передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.
Тобто даний пункт ПДР ставить вимоги виключно до транспортних засобів, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також має проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.
В даному випадку, жодним чином не вбачається, що транспортний засіб BMW X5, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору під керуванням позивача відповідав таким критеріям та відповідачем не надано будь-яких належних доказів, що зазначений автомобіль перевозив великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж.
Судом встановлено що дійсно позивач керував транспортним засобом BMW X5, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору та під час натискання водієм педалі гальма в русі, та по зупинці транспортного засобу були несправні задні гальмівні сигнали. На місці зупинки водієм ОСОБА_1 дана несправність усунута не була. Однак відповідачем під час оформлення постанови не долучено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 порушення саме вимог пункту 31.4.7 «ї» ПДР, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, а саме відсутні докази перевезення ОСОБА_1 великогабаритного, великовагового чи небезпечного вантажу. Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив поліцейський, визнаючи позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення ним вимог пункту 31.4.7 «ї» ПДР, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс оскаржувану постанову.
Відсутнє відповідне обґрунтування вказаних обставин і у відзиві на позов, в якому відповідач обмежився лише цитуванням норм права та загальними фразами про законність винесеної постанови.
Загалом суд вважає, що посилання у постанові про порушення позивачем п. 31.4.7 «ї» ПДР не знайшло свого підтвердження. Посилання на порушення позивачем іншого пункту ПДР відсутнє та з власної ініціативи суд не вправі змінювати формулювання та кваліфікацію дій позивача. Зазначені вище недоліки та неузгодженості не свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 31.4.7. «ї» ПДР.
Відтак, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України в якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б вказували на те, що позивач, керуючи з несправними гальмівними сигналами транспортним засобом, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж – відсутні.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не доведено факту наявності в діях позивача складу вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 вимог п.31.4.7 «ї» ПДР.
За наведених обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження в справі – закриттю.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Так, ґрунтуючись на правових висновках Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові від 07.02.2019 у справі № 640/6550/15-а та в постанові 10.05.2018 у справі № 760/9462/16-а, суд дійшов висновку, що визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та в подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.
Крім того, позивач зі скаргою на дії інспектора не звертався, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.
Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.
З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом буде скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, а не визнання протиправними дії інспектора по складанню оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити.
Виходячи з вищевикладених мотивів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та скасування постанови Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка А.Ю. серія ЕНА № 7211632 від 17.05.2026. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є рішення співробітника Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а тому прийняте рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси не Департаменту патрульної поліції, а Головного управління Національної поліції в Черкаській області, як органу державної влади, а тому належним відповідачем у справі є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.
Отже, сплачений позивачем судовий збір пропорційно підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Черкаській області.
З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача – ГУНП в Черкаській області судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 532 грн. 48 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 139, 229, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Головко Юрій Анатолійович до Інспектора Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленка Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 7211632 від 17.05.2026, винесену інспектором Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Ярмоленком Андрієм Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП – закрити.
У задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 532,48 грн. (п`ятсот тридцять дві гривні, 48 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 13.07.2026. 
Головуючий Б . К . Скирда