Справа № 523/10592/26
Провадження №2/523/6499/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" вересня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі: 

головуючого - судді Малиновського О.М.
за участю секретаря - Березніченко В.Є. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
ВСТАНОВИВ 

 
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 заробітку (доходу).
Позовні вимоги мотивовані тим, що син, ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утримання. Самостійно вона не може забезпечити повноцінне виховання сина. Після досягнення повноліття син продовжує навчання в Національному університеті «Одеська морська академія», терміном навчання до 30.06.2028р., що не дає можливість працевлаштуватися дитині та отримувати самостійного заробітку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. 
Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26.05.2026р. відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
ОСОБА_1 направила заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить проводити розгляд справи за її відсутності. 
Відповідач в призначене судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності з урахуванням відзиву на позовну заяву. 
У направленому до суду відзиві, складеного від імені відповідача його представником – адвокатом Петряєвим В.В., відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що він не має можливості утримувати свого повнолітнього сина, так як він звільнений з військової служби, проживає в зоні активних бойових дій, після повномасштабного вторгнення рф втратив джерело постійного доходу. Вважає, що позивачем не доведені належними доказами обставини, зазначені у позовній заяві. 
31.08.2026р. від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якому вона просить відхилити доводи відповідач з огляду на їх безпідставність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Неявка сторін та їх представників не перешкоджає розгляду справи. 
Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 23.12.2006р. перебували у зареєстрованому шлюбі. 
Під час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 04.12.2025р. у справі №523/1369/25 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірваний. 
Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що після розірвання шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю, ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні. 
Судовим наказом у справі № 523/9245/26, виданого 12.05.2026р. Пересипським районним судом м. Одеси, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 з 05.05.2026р. стягнути аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку платника аліментів. 
Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та конкретизовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198СК України).
Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Статтею 200 СК України регламентовано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК).
З представлених документів слідує, зокрема з довідки № 824 від 03.04.2026р., що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здобуває вищу освіту на 2-му році навчання у 3201 групі за спеціальністю «Морський та внутрішній водний транспорт» у навчально-науковому інституті автоматики та електромеханіки НУ «Одеська морська академія». Був зарахований 09.08.2024р. за наказом 1016. Термін навчання до 30.06.2028р. Форма навчання – денна, державне замовлення. 
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину, ОСОБА_1 просить стягувати щомісячно 1/6 частину аліментів, стверджуючі, що зі своїх доходів вона не має можливості повністю забезпечувати повноцінне навчання сина. 
Встановлення судом того факту, що ОСОБА_5 після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі, вказує на те, шо він не має можливості працевлаштуватися та одержувати самостійний дохід, у зв`язку з чим він безумовно потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. 
З представлених доказів слідує, що позивач є внутрішньо-переміщеною особою. Відомостей про її місце роботи та/або постійне джерело доходу суду не надано. 
Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що батьки дитини зобов`язані нести витрати на утримання та виховання їх дітей в рівних частках, з урахуванням того, що ОСОБА_5 після досягнення повноліття продовжує навчання, внаслідок чого не може мати самостійного доходу, перебуває на повному забезпечені матері, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки. 
Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що з відповідача рішенням суду стягуються аліменти на малолітню ОСОБА_4 . 
З огляду на те, що саме на відповідача покладається тягар доведеності неможливості утримувати повнолітню дитину то саме ОСОБА_2 повинен був довести належними, допустимими та достатніми доказами відсутність у нього доходів, а як наслідок неможливість надавати матеріальну допомогу. 
Так, з наданих відповідачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, за період з січня 2024р. по квітень 2026р., вбачається, що ОСОБА_2 за вказаний період отримував заробітну плату від ДП ТА СП ОМР, ДПТНЗ «ХПЛЗ та П», військової частини НОМЕР_1 . З листопада 2025р. по квітень 2026р. інформація про доходи відсутня. 
Водночас, відповідачем не надані докази, що він будучи військовослужбовцем був звільнений з лав ЗСУ. Не надано відповідачем доказів того, що він на теперішній час не є працездатним та не може отримувати дохід. Не надано відповіде доказів про те, що на його утриманні перебувають інші особи, яким він надає матеріальну допомогу. За таких обставин суд погоджується з твердженнями позивача, що не влаштування ОСОБА_2 на роботу, який є працездатним, не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні з нього аліментів на утримання повнолітнього сина. 
Таким чином обставина неотримання доходу відповідачем, за наявності того, що відповідач є працездатною особою, не може бути прийнята судом, як обставина неможливості надавати батьком матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину. 
Інших доказів, які б спростовували вимоги позивача ОСОБА_2 суду не надано. 
Приймаючи до уваги, що навчання ОСОБА_3 закінчується 30.06.2028р. то аліменти слід стягувати саме до вказаної дати. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми аліментів у межах платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовій збір в розмірі 1331,20грн. 
Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) платника аліментів, починаючи з 21.05.2026р. до закінчення навчання, а саме до 30.06.2028року.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20грн. 
В частині стягнення аліментів допустити негайно виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.
Учасники справи.
Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 01 вересня 2026р. 

Суддя