ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/8175/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ВЧ НОМЕР_1 від 14.07.2020 №246-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю 1 категорії – старшого механіка 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби, звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 56 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2233-ХІІ (далі – Закон № 2233-ХІІ), з 01.08.2020. 
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 відповідачем проведено нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 32780,62 грн, однак виплату такої здійснено 29.04.2025 у розмірі 25241,08 грн, тобто з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб (18%), а також військового збору за ставкою 5 %.
Позивач вважає, що оскільки компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, тому при нарахуванні та виплаті такої має бути проведена одночасна компенсація суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі – Порядок №44).
Крім того, дохід позивача у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця в силу положень Податкового кодексу України (далі – ПК України) повинен бути оподаткованим за ставкою військового збору 1,5%, а не 5%, як це протиправно здійснив відповідач.
Позивач просить:
- визнати протиправними дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів, та зобов`язати нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24;
- визнати протиправними дії щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24, та зобов`язати нарахувати та виплатити грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 17).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 20-24) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
У зв`язку з відрахуванням зі штату Волинського окружного адміністративного суду судді Валюха В.М. (у провадженні якого перебувала ця справа), за результатами повторного автоматизованого розподілу справи визначено новий склад суду.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 справу прийнято до провадження новим складом суду та її розгляд розпочато спочатку (а.с.39).
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Наказами начальника ВЧ НОМЕР_1 від 14.07.2020 №246-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю 1 категорії – старшого механіка 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби, звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 56 Закону № 2233-ХІІ та від 01.08.2020 № 269-ос - виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення (а. с. 9-10).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2025 у справі №140/3255/24 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з січня 2016 року по день фактичної виплати 30.11.2023 (а.с. 33-36).
На виконання рішення суду відповідач 29.04.2025 виплатив позивачу грошові кошти у розмірі 25241,08 грн, що підтверджується випискою з його карткового рахунку (а.с. 8).
Відповідно до розрахункового листа за квітень 2025 року, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/3255/24 (а.с.11 зворот), із сум нарахованих позивачу коштів 32780,62 грн утримано податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 18% (5900,51 грн) та військовий збір у розмірі 5% (1639,03), сума до виплати становить 25241,08.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР).
Так, структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Статтею 33 Закону №108/95-ВР визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
За приписами статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Статтею 34 Закону №108/95-ВР визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України від 19.10.2000 №2050-III (далі – Закон №2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).
З наведеного випливає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, є складовими заробітної плати.
На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Пунктом 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 ПК України заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (Порядок №44).
Згідно з пунктом 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Згідно з пунктами 4-5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115 (далі - Положення №1115), слідує, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.
Пунктом 292 Положення №1115 визначено, що після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.
Таким чином, на відповідача як суб`єкта владних повноважень, у якому позивач проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення, було покладено обов`язок вжити заходів щодо проведення з позивачем повного розрахунку за всіма видами забезпечення на день виключення із списків особового складу.
Однак відповідачем не було вжито відповідних заходів щодо повного розрахунку з позивачем на час його звільнення з військової служби, що підтверджується рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24.
Ураховуючи вимоги пункту 168.5 статті 168 ПК України та Положення №1115, позивач повинен був грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб отримати під час проходження військової служби чи не пізніше дня звільнення, разом із грошовим забезпеченням у належному розмірі, однак не отримав з вини відповідача.
Матеріалами справи підтверджено, що з суми донарахованого грошового забезпечення (компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати на суму щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24) відповідачем було відраховано 18% податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5900,50, що підтверджується розрахунковим листом за квітень 2025 року (а.с. 11 зворот).
Водночас, аналіз наведених положень Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема військовослужбовцями, а також особами, звільненими із служби, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 17.12.2024 у справі №380/25141/23, зазначив, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації є складовою доходу у вигляді заробітної плати працівника, а спір про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошової індексації, стосується заробітної плати військовослужбовця.
Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №380/6777/24 щодо питання, чи є компенсація втрати частини доходів частиною заробітної плати працівника.
З огляду на викладене, на відповідача покладався обов`язок при здійсненні виплати позивачу грошового забезпечення на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 провести у повному обсязі компенсацію утриманих сум податку на доходи фізичних осіб.
При цьому обставина втрати позивачем статусу військовослужбовця на момент фактичної виплати заборгованості не звільняє відповідача від обов`язку здійснити таку компенсацію, оскільки несвоєчасне виконання відповідачем своїх обов`язків спричинило проведення відповідних виплат лише після звільнення позивача з військової служби та, відповідно, після втрати ним статусу військовослужбовця.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб із сум грошового забезпечення без здійснення його компенсації суперечать вимогам закону та є протиправними.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, від 25.06.2020 у справі №825/761/17 та від 29.07.2020 у справі №814/142/17.
Щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми виплаченої позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму додаткової грошової винагороди за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 16-1 пункту 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції, чинній до внесення до нього змін згідно Закону України №4015-IX від 10.10.2024, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
В свою чергу, відповідно до підпункту 16-1 пункту 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції, чинній після внесення до нього змін згідно Закону України №4015-IX від 10.10.2024, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є: 1) особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; 2) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої, другої та четвертої груп; 3) платники єдиного податку третьої групи, крім електронних резидентів (е-резидентів).
Військовий збір для платників збору, зазначених у підпунктах 2 та 3 цього підпункту, встановлюється з 1 січня 2025 року по 31 грудня року, у якому буде припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX.
Об`єктом оподаткування збором є: 1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу; 2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - щомісячна сума, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 292 цього Кодексу.
Ставка збору становить: 1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту; 2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, з розрахунку на календарний місяць; 3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - 1 відсоток від доходу, визначеного згідно із статтею 292 цього Кодексу; 4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
Починаючи з 1 січня року, наступного за роком, у якому буде припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX», ставка збору для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.
У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Поряд з цим, суд зауважує, що згідно з приписами пункту 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.10.2024 №4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 ПК України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених ПК України.
Таким чином, до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) податковими агентами платникам податку у вигляді заробітної плати за податкові періоди до 01.12.2024 застосовується ставка військового збору 1,5% незалежно від дати їх фактичної виплати (надання).
Як встановлено судом, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 відповідач виплатив грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5%. Однак, з огляду на вищеперелічені норми права, до такого доходу позивача в силу положень Податкового кодексу повинна застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка, тобто на 3,5 відсотка менше, ніж було утримано відповідачем.
Таким чином, відповідач безпідставно та надмірно утримав зайві 3,5 % військового збору (5 % замість 1,5 %) з виплаченого грошового забезпечення позивача.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що відсутність у позивача статусу військовослужбовця на день виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) не дає підстав для утримання з останнього військового збору у розмірі 1,5%, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачеві такої компенсації вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченої позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (щомісячної додаткової грошової винагороди) на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24, є протиправними.
З урахуванням наведеного, оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо утримання податку на доходи з фізичних осіб та військового збору у розмірі 5% при виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (щомісячної додаткової грошової винагороди), тому позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про:
- визнання протиправними дій щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів, та зобов`язання нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24;
- визнання протиправними дій щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24, та зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору у розмірі 3,5% з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити. 
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми виплаченої ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі № 140/3255/24.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми виплаченої ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору у розмірі 3,5% з суми виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №140/3255/24.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк