ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2026 р. Справа№ 910/14602/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Кравчука Г.А. 
Спаських Н.М. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 07.07.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 07.04.2026 (повний текст рішення складено 01.05.2026)
у справі №910/14602/25 (суддя Мандриченко О. В.)
за позовом Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.08.2025 № 442-р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Антимонопольного комітету України постановлено з неправильним застосуванням норми матеріального права; неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України від 21.08.2025 № 442-р, обставинам справи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (зі змінами), у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини учасників.
Суд зазначив, що при розгляді справи № 128-26.13/126-23 Комітетом повністю з`ясовано та доведено належними доказами обставини, які мають значення для справи, висновки Комітету у повній мірі відповідають обставинам справи, ним не було порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 07.04.2026 у справі №910/14602/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.
При цьому скаржник стверджує, що позивачем на підставі нормативно-правових актів делеговано повноваження організатора конкурсу з призначення управителя багатоквартирного житлового будинку на конкурсних засадах районним в місті Києві державним адміністраціям. За твердженням скаржника суд дійшов помилкових висновків, що підготовка, проведення та визначення переможця конкурсу забезпечується лише єдиним уповноваженим органом - виконавчим органом відповідної ради, а тому скаржник є належним відповідачем у справі № 128-26.13/126-23.
Також, за доводами апелянта, строку, протягом якого має бути забезпечено проведення органом місцевого самоврядування таких конкурсів, Законом № 417-VIII не було встановлено.
Так, апелянт посилається на те, що практична реалізація положень Закону № 417-VIII потребувала внесення змін до Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» в цілому, оскільки положення останнього повинні врегулювати загальні засади надання послуги з управління багатоквартирним будинком, порядок укладення договорів щодо її надання залежно від обраного співвласниками способу управління будинком; передбачати договірну вартість цієї послуги, вимоги до управителів, його обов`язки, функції та відповідальність тощо.
Скаржник наголошує, що Комітетом не зазначено конкретно які саме норми та якого саме законодавства у сфері управління багатоквартирними будинками не дотримано позивачем, а також яких саме заходів не забезпечено.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

10.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
У відзиві відповідач наголошує, що Комітет правомірно притягнув позивача до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді бездіяльності, оскільки ВО КМР (КМДА) був єдиним уповноваженим на проведення конкурсу органом місцевого самоврядування, який не виконував покладених законодавством повноважень. Їх здійснення відбулося лише після прийняття Рішення на підставі розпорядження позивача, яким проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку було делеговано районним у місті Києві державним адміністраціям.
12.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві та підтримав свою позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2026 апеляційну скаргу у справі №910/14602/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.
01.06.2026 матеріали справи №910/14602/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі №910/14602/25. Судове засідання призначено на 23.06.2026.
У судовому засіданні 23.06.2026 оголошено перерву до 07.07.2026.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14602/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.07.2026, справу №910/14602/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Спаських Н.М., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2026 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі №910/14602/25 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Кравчук Г.А., Спаських Н.М., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2026.
У судовому засіданні 07.07.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників сторін

У судове засідання 07.07.2026, з`явились представники сторін, які надали свої пояснення.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

21.08.2025 Антимонопольний комітет України (далі також - Комітет, відповідач) прийняв рішення № 442-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - рішення, рішення № 442-р, спірне рішення, оскаржуване рішення) у справі № 128-26.13/126-23, яким визнала бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - позивач, ВО КМР (КМДА)), яка полягає в непроведенні конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, порушенням, передбаченим пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, які призвели до недопущення конкуренції.
Позивач не погоджуючись з висновками Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф у справі № 128-26.13/126-23, звернувся до Господарського суду міста Києва на підставі ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійсним рішення № 442-р з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів, а щодо розгляду та вирішення справ про надання дозволів та висновків на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання - також з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, до Комітету надійшла заява громадянина Леоніда Хоріна (далі-Заявник) від 06 липня 2023 року без номера (вх. Комітету № 14-01/167-АМ від 06.07.2023) (далі-Заява) щодо можливого, на його думку, порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Київської міської державної адміністрації у вигляді непроведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Розпорядженням державного уповноваженого Комітету від 28 листопада 2023 року № 02/207-р розпочато розгляд справи № 128-26.13/126-23 за ознаками порушення в діях виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів місцевого самоврядування, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції (далі - Розпорядження).
Відповідачем у справі Комітету був Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп. 2.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) є юридичною особою, організаційно-правова форма орган місцевого самоврядування, ідентифікаційний код юридичної особи 00022527.
Основним видом діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є "Державне управління загального характеру" (КВЕД 84.11).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі також - Закон про місцеве самоврядування), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законодавством.
Статтею 16 Закону про самоврядування визначено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
Згідно зі статтею 11 Закону про місцеве самоврядування виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи; виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно зі статтею 101 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ", Київська міська державна адміністрація є виконавчим органом Київської міської ради, паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи влади міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, державні органи, що здійснюють регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, ринків капіталу та організованих товарних ринків, державні органи приватизації, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, місцеві органи виконавчої влади.
Отже, дія Закону України "Про захист економічної конкуренції" поширюється на діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Повноваження органів місцевого самоврядування визначено Законом про місцеве самоврядування.
Згідно із статтею 73 Закону про місцеве самоврядування акти ради, міського голови, виконавчого комітету, прийняті в межах своєї компетенції, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" у місті Києві діють представницькі органи місцевого самоврядування Київська міська рада, районні в місті ради (у разі їх утворення), які є юридичними особами.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" Київська міська та районні в місті ради (у разі їх утворення) мають власні виконавчі органи, які утворюються відповідно Київською міською радою, районними в місті радами (у разі їх утворення), підзвітні та підконтрольні відповідним радам.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, визначення управителя, надання послуги з управління багатоквартирним будинком визначено положеннями законів України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", "Про житлово-комунальні послуги" та Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 № 150, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.06.2016 за № 893/29023 (дал-Порядок проведення конкурсу).
Відповідно до абзацу першого пункту п`ятого статті 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.
Отже, з 1 липня 2016 року виконавчі органи місцевої ради мали повноваження проводити конкурси з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Процедуру підготовки та проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, визначено Порядком проведення конкурсу.
Згідно з пунктом 1 розділу І Порядку проведення конкурсу організатор конкурсу не може встановлювати інші умови чи положення проведення конкурсу, які суперечать цьому Порядку проведення конкурсу.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку проведення конкурсу:
- організатор конкурсу виконавчий орган місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг;
учасник конкурсу фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка має намір взяти участь у конкурсі та подала відповідну заяву організатору конкурсу.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення конкурсу організатор конкурсу складає перелік будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, та оголошує щодо них конкурс з призначення управителя.
Із складеного переліку організатор конкурсу визначає об`єкти конкурсу.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку проведення конкурсу організатор конкурсу створює конкурсну комісію, склад якої та положення про яку затверджуються організатором конкурсу.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку проведення конкурсу інформаційне повідомлення про проведення конкурсу організатор конкурсу публікує в засобах масової інформації.
Згідно з пунктом 2 розділу Порядку проведення конкурсу рішення про результати проведення конкурсу приймається конкурсною комісією не пізніше десяти календарних днів з моменту розкриття конвертів з конкурсними пропозиціями відповідно до пункту 9 розділу цього IV Порядку проведення конкурсу.
Таким чином, підготовка, проведення та визначення переможця конкурсу забезпечується виконавчим органом відповідної ради.
Пунктом 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (введено в дію 09.06.2018) передбачено, що в багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", виконавчий орган місцевої ради (або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя. Рішення щодо цього питання вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.
Аналогічна норма передбачена й пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення конкурсу.
Таким чином, з 09 червня 2018 року виконавчі органи місцевої ради зобов`язані проводити конкурси з призначення управителя за умови отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя.
З 01 травня 2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", згідно з яким внесено зміни до пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема абзац перший цього пункту викладено в такій редакції: "у багатоквартирних будинках, у яких станом на 1 січня 2021 року не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", виконавчий орган місцевої ради (або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс до 1 травня 2021 року".
Отже, згідно із зазначеними вище положеннями законодавства виконавчий орган місцевої ради зобов`язаний був до 1 травня 2021 року провести конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку.
З 23 березня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення зміни до пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яким пункт 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" доповнено абзацом сьомим такого змісту: "у разі якщо конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку не було проведено до 1 травня 2021 року, виконавчий орган відповідної місцевої ради (або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний не пізніше шести місяців з дня припинення або скасування воєнного стану оголосити і провести такий конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у будинках, у яких станом на дату, що передує двом місяцям до запланованої дати оголошення конкурсу, не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено і не проведено такий конкурс відповідно до пункту 5 статті 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та абзацу першого цього пункту".
Як встановлено Комітетом та вбачається з матеріалів справи, до Комітету надійшла Заява щодо можливого, на думку Заявника, порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Київської міської державної адміністрації у вигляді непроведення конкурсу багатоквартирного будинку з призначення управителя.
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що в будинку, де мешкає Заявник, Київською міською державною адміністрацією не проведено конкурс з визначення управителя багатоквартирного будинку.
Згідно з листом Заявника від 27.08.2023 б/н (вх. Комітету № 14-01/614-Х від 28.08.2023) в будинку Заявника не проводились загальні збори співвласників будинку відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Заявник у діях виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачає ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтею 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування.
За твердженнями Заявника, саме непроведення конкурсу з визначення управителя багатоквартирного будинку і відсутність вибору призвело до неналежного надання послуг, зокрема, відсутності ремонту ліфта, даху, нерегулярного прибирання тощо.
Щодо Інформації, повідомленої КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва" Комітету.
Обслуговування будинку, де мешкає Заявник, здійснює Комунальне підприємство "Керуюча компанія 3 обслуговування Голосіївського району M. Києва" (далі - КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва").
КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва" розміщувало оголошення про необхідність співвласників багатоквартирного будинку визначитись із формою управління багатоквартирним житловим будинком.
Так, на офіційній сторінці КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва" у мережі Фейсбук 26 серпня 2021 року опубліковано оголошення, у якому, зокрема, зазначено: "співвласники мають можливість прийняти рішення про визначення нового виконавця і одночасно рішення про визначення його управителем, прийняти рішення про самостійне управління багатоквартирним будинком, відмовитися від послуг будь-яких ЖЕКів чи комунальних підприємств, визначити нову організацію управителем".
Відповідно до листа КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва" від 27.10.2023 № 431-2589 (вх. Комітету № 8-01/13015 від 01.11.2023) до Підприємства не звертались співвласники будинків, у яких послуги з управління багатоквартирним будинком надавало (надає) КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва", із колективним зверненням за результатами проведення зборів співвласників будинку про намір обрати управителем багатоквартирного будинку іншого суб`єкта господарювання.
Виконавчим органом Київської міської ради затверджено розпорядження від 03.03.2020 № 289 "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком" (далі Розпорядження), згідно з яким передбачено:
- утворити Конкурсну комісію для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком (пункт 1 Розпорядження);
- визначити Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідальним за публікацію в друкованому засобі масової інформації інформаційного повідомлення про проведення конкурсу;
- надання конкурсної документації учаснику конкурсу особисто або надсилання поштою протягом трьох робочих днів після надходження від учасника заяви про участь у конкурсі, у якій зазначається спосіб надання конкурсної документації;
- організацію та визначення дати та часу огляду учасниками конкурсу об`єктів конкурсу та забезпечення фізичного доступу до них;
- перевірку відповідності конкурсної пропозиції вимогам пункту 2 абзацу третього розділу 3 Порядку проведення конкурсу;
- реєстрацію конкурсних пропозицій в окремому журналі обліку конкурсних пропозицій за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку проведення конкурсу;
- здійснення перевірки відомостей, зазначених у заяві учасника конкурсу після їх надходження у порядку, встановленому частиною сьомою статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";
- надання Департаменту суспільних комунікацій інформації, що стосується проведення конкурсу призначення управителя багатоквартирного будинку (пункт 5 Розпорядження). 3
При цьому відповідно до вказаного Розпорядження на Конкурсну комісію покладено завдання, зокрема, оцінювання конкурсних пропозицій за бальною системою, прийняття рішення про переможця конкурсу.
Щодо інформації, наданої Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Листом від 28.02.2024 № 058/4/3 (вх. Комітету № 5-02/2720 від 28.02.2024) виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомив, що Департамент житлово-комунальної інфраструктури міста Києва як структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) діє на підставі Положення про Департамент житлово-комунальної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 02 березня 2023 року № 6017/6058 та забезпечує реалізацію державної політики в галузі житлово-комунального господарства, у тому числі щодо житлово-комунальних послуг, поховання, у сфері поводження з побутовими відходами, теплопостачання, питної води та питного водопостачання, водовідведення, а також щодо інженерного захисту територій міста Києва.
У зв`язку із цим розгляд звернень щодо визначення управителя, серед інших, доручається Департаменту житлово-комунальної інфраструктури міста Києва.
У листі від 25.10.2023 № 058/4/6202 (вх. Комітету № 5-02/12845 від 27.10.2023) Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив таке:
- конкурс щодо вибору управителя багатоквартирних житлових будинків виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) не проводився;
протоколи зборів співвласників багатоквартирних будинків, у яких обслуговування здійснює КП "Керуюча компанія з обслуговування Голосіївського району м. Києва", з проханням призначити управителя не надходили.
Листом від 28.02.2024 № 058/4/3 (вх. Комітету № 5-02/2720 від 28.02.2024) Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, зокрема таке:
- з дати набрання чинності Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) рішення про делегування іншому органу суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства та з призначення таким органом управителя багатоквартирного житлового будинку на конкурсних засадах не приймалося;
- розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.03.2020 № 389 "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком" утворено конкурсну комісію метою організації процедури вибору управителя багатоквартирного будинку у разі звернення до організатора конкурсу співвласників багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та затверджено її посадовий склад.
Інші заходи не проводилися.
Водночас, згідно з абзацом першим пункту п`ятого статті 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, у якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. 
Тобто за відсутності таких протоколів співвласників ВО КМР (КМДА) не був обмежений у праві вчиняти інші організаційні заходи навіть без надання протоколу, зокрема: скласти перелік будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком; визначити об`єкти конкурсу; утворити конкурсну комісію. 
Разом із цим не було сформовано переліку будинків, у яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, не визначено об`єктів конкурсу (пункт 146 Рішення).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто законодавство унеможливлює свавільне використання органом власних повноважень та зобов`язує орган діяти відповідним чином. 
Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. 
Схоже визначення наведено в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980. 
Верховний Суд дотримується підходу, що орган влади зобов`язаний здійснювати свою дискрецію відповідно до мети і наданих повноважень та дотримуватися меж дискреції, передбачених законом, що, як наслідок, виключає існування розсуду за межами закону (права). Якщо орган влади не виконує цих юридичних зобов`язань, він діє "з помилковим застосуванням дискреції" і, отже, протиправно. 
Здійснюючи дискреційні повноваження адміністративний орган має обов`язок: переслідувати лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями; дотримуватися принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримуватися принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечити належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для суб`єкта господарювання стосовно якого порушено справу та переслідуваною метою; приймати рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; враховувати конкретні обставини кожної справи; діяти добросовісно (зі щирим наміром), сумлінно, докладаючи всіх зусиль без умислу та недбалості (зокрема, постанова Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/13222/21, від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21). 
У рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що принцип "належного урядування" передбачає, що У разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи мають діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. 
Отже, принцип "належного урядування" покладає на орган обов`язок діяти вчасно та в належний спосіб, у межах прозорих і якісних внутрішніх процедур з мінімальним ризиком помилок, що сприятиме юридичній визначеності. 
Враховуючи наведене, у випадку відсутності протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ВО КМР (КМДА) повинен був вживати інших заходів, віднесених до його повноважень як органу місцевого самоврядування, які передбачені відповідними нормами законодавства з метою забезпечення належного управління багатоквартирним будинком.
Суд першої інстанції вірно виснував, що ВО КМР (КМДА) не був обмежений у праві вчиняти інші організаційні заходи навіть без надання протоколу, проте позивач прийняв лише розпорядження від 03.03.2020 № 289 "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком".
Позивач у подальшому не сформував переліку будинків, у яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, не визначив об`єкти конкурсу, отже, не реалізував належним чином власні повноваження, як того вимагає принцип "належного урядування" та юридичної визначеності. 
Принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій (постанови Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 613/96/21, від 31.07.2024 у справі № 2-2082/11). 
Ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності і відображена в практиці Європейського суду з прав людини (справа "Salumi", "Racke v Hauptzollamt Mainz").
У рішенні від 28.09.2004 у справі "Kopeckэ v. Slovakia" ЄСПЛ узагальнив висновок про належне правове підгрунтя для виникнення в особи легітимного очікування у наступний спосіб: якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.
Щодо інформації, повідомленій керуючими компаніями з обслуговування Святошинського, Оболонського, Дарницького, Деснянського, Дніпровського, Подільського, Шевченківського, Печерського та Солом`янського районів м. Києва та районних адміністрацій в місті Києві.
Так, за інформацією, наданою комунальними підприємствами керуючими компаніями з обслуговування Святошинського, Оболонського, Дарницького, Деснянського, Дніпровського, Подільського, Шевченківського, Печерського та Солом`янського районів м. Києва, вбачається, що конкурси з визначення управителя багатоквартирних будинків у період з 01.07.2016 по 01.04.2024 не проводилися.
При цьому комунальні підприємства не володіють інформацією щодо причин та підстав непроведення органом місцевого самоврядування конкурсу з визначення управителя багатоквартирного будинку у місті Києві.
Згідно з інформацією районних в місті Києві державних адміністрацій, вони не проводили організаційних заходів щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Рішення щодо делегування районним в місті Києві державним адміністраціям повноваження щодо проведення конкурсу 3 призначення управителя багатоквартирного будинку (з дати набрання чинності Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку") виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) не приймалось.
Інформація, повідомлена міськими радами.
Комітетом вибірково проведено опитування міських рад, зокрема, надіслано запити до місцевих рад в обласних центрах, а саме: Чернігівської, Дніпровської, Луцької, Одеської, Запорізької, Кропивницької, Вінницької, Хмельницької, Житомирської, Тернопільської, Чернівецької, Рівненської, Сумської, Полтавської, Ужгородській, Львівської міських рад.
Всі опитані міські ради повідомили, що ними були проведені організаційні заходи щодо проведення конкурсів з призначення управителя багатоквартирного будинку, зокрема:
- складено перелік будинків, в яких не створено ОСББ та не прийнято рішення про форму управління багатоквартирними будинками; 
- визначено об`єкти конкурсу;
- створено комісію з призначення управителя багатоквартирного будинку;
- затверджено її склад;
- проведено конкурси з призначення управителя багатоквартирного будинку.
За інформацією окремих міських рад, зокрема Львівської, Одеської, Кропивницької, Вінницької, Хмельницької, Тернопільської, Рівненської та Полтавської, повноваження щодо проведення конкурсу було делеговано районним адміністраціям або було визначено управління (департамент) міської ради, як організатора конкурсу.
За результатами здійснених заходів відповідними органами місцевого самоврядування проведено конкурси з призначення управителів багатоквартирних будинків. 
Узагальнена інформація щодо конкурсів, проведених міськими радами та районними адміністраціями, яким було делеговано відповідні повноваження, наведена в додатку до цього рішення.
Інформація, повідомлена Мінрозвитку.
За інформацією, наданою Мінрозвитку листом від 01.03.2024 № 3914/37/10-24, у місті Києві на 01.01.2022 кількість будинків, у яких управителя призначено за результатами конкурсу, проведеного органом місцевого самоврядування або уповноваженим органом дорівнює " 0", в той час, як у Дніпропетровській області таких будинків 8315, в Одеській області 5198, у Львівській області 2715. Узагальнена інформація щодо визначення форми управління багатоквартирними будинками в розрізі регіонів наведена в таблиці 1 п. 91 рішення.
Тобто, ВО КМР (КМДА) як єдиний уповноважений на проведення конкурсів з призначення управителя багатоквартирного будинку орган місцевого самоврядування не виконував у період з 09.06.2018 по 14.11.2024 свого обов`язку проведення зазначених конкурсів усупереч положенням зазначених вище актів законодавства. 
Водночас, Комітет встановив, що інші міські ради провели організаційні заходи щодо проведення конкурсів з призначення управителя багатоквартирного будинку (пункт 88 Рішення) та/або делегували повноваження щодо проведення конкурсу районним адміністраціям або було визначено управління (департамент) міської ради, як організатора конкурсу (пункт 89 Рішення), що також підтверджується листом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури від 01.03.2024 № 3914/37/10-24 (вх. Комітету від 01.03.2024 № 6-02/2843).
Таким чином, під час розгляду справи № 128-26.13/126-23 встановлено, що виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не проводив конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків, як це передбачено чинним законодавством, а також не вчиняв інших організаційних заходів, спрямованих на забезпечення його проведення.
Законодавством починаючи з 1 липня 2016 року не було обмежено право виконавчих органів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати організаційні заходи щодо проведення конкурсу, зокрема:
- складати перелік будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та не прийнято рішення про форму управління багатоквартирними будинками;
- визначати потенційні об`єкти конкурсу;
- утворювати конкурсну комісію чи делегувати її створення.
Будинок за адресою проживання Заявника, як і подібні йому, ще до моменту проведення конкурсу, мав бути включеним до переліку будинків, у яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком та щодо яких конкурс з призначення управителя відповідно до законодавства оголошує виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).
З червня 2018 року у виконавчих органів місцевих рад вже виник безпосередній обов`язок проведення зазначених конкурсів.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управитель багатоквартирного будинку фізична особа -підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Потенційними учасниками конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку є всі підприємства, які діють на ринку послуг з управління багатоквартирними будинками (послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).
Зокрема, у м. Києві згідно з інформацією, наявною у відкритих джерелах, на ринку послуг з управління багатоквартирним будинком діяли такі суб`єкти господарювання: ТОВ "Перший український експертний центр", ТОВ "КиївЖитло Комфорт", товариство з обмеженою відповідальністю "Аварійна Сервісна Служба", комунальне підприємство з експлуатації та ремонту житлового фонду "Житло-сервіс", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" та інші.
Водночас внаслідок бездіяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (яке надає послуги Заявнику) отримало переваги під час здійснення господарської діяльності не завдяки власним досягненням, здобутим у результаті участі у відповідному конкурсі, внаслідок чого було б забезпечено змагання з іншими суб`єктами господарювання конкурентами, що є однією з умов економічної конкуренції, а за рахунок зовнішніх чинників, якими в цьому випадку є бездіяльність органу місцевого самоврядування, наділеного владними повноваженнями.
Окрім того, під час розгляду справи № 128-26.13/126-23 встановлено, що органи місцевого самоврядування в інших регіонах України проводили конкурси з призначення управителів багатоквартирних будинків.
Отже, бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в непроведенні конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування.
Відповідно до абзацу першого статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону України "Про захист економічної конкуренції" цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією.
За приписами ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюється органами Антимонопольного комітету України.
Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (ч. 1 і 2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Водночас, згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", до повноважень саме Антимонопольного комітету України належить, зокрема: прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.
Згідно з положеннями частини третьої статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вчинення антиконкурентних дій органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.
Згідно з пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.
Отже, органи місцевого самоврядування та їх виконавчі комітети повинні здійснювати заходи щодо створення та розвитку конкурентного середовища на ринках. Проведення конкурсу стимулює розвиток конкурентного середовища, а також сприяє підвищенню рівня якості даних послуг.
Недотримання норм законодавства у сфері управління багатоквартирними будинками призвело до незабезпечення органом місцевого самоврядування заходів, які сприятимуть розвитку економічної конкуренції.
Отже, органи місцевого самоврядування та їх виконавчі комітети повинні здійснювати заходи щодо створення та розвитку конкурентного середовища на ринках. Проведення конкурсу стимулює розвиток конкурентного середовища, а також сприяє підвищенню рівня якості даних послуг.
Недотримання норм законодавства у сфері управління багатоквартирними будинками призвело до незабезпечення органом місцевого самоврядування заходів, які сприятимуть розвитку економічної конкуренції.
Непроведення конкурсу обмежує право інших учасників ринку вказаних послуг потенційних конкурентів, якими є суб`єкти господарювання, установчими документами яких передбачено провадження діяльності у сфері управління багатоквартирними будинками, можливості змагатися за отримання права здійснювати господарську діяльність із надання вказаних послуг на зазначеній території, та відповідно, доступу на ці ринки на конкурентних засадах.
Надання права здійснювати управління багатоквартирними будинками без участі у конкурсі звільняє суб`єктів господарювання від потреби пропонувати для здобуття права на надання таких послуг кращі умови їх надання, тобто використовувати власні досягнення для отримання переваг порівняно з іншими суб`єктами господарювання.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що для кваліфікацій дій органу місцевого самоврядування за статтею 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органам Комітету необхідно встановити наявність принаймні двох умов: по-перше, порушення відбулося в конкурентному середовищі, і, по-друге, мало або могло мати негативні наслідки у вигляді недопущення, усунення, обмеження чи спотворення саме конкуренції, а не взагалі порушення прав чи інтересів суб`єктів господарювання. (Постанова Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 904/7548/16).
Норма статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визнає порушенням законодавства про захист економічної конкуренції вказані в ній дії (бездіяльність) не лише в разі призведення ними до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції, а й у разі можливості такого призведення. Сама собою наявність відповідної можливості є достатньою підставою для кваліфікації дій (бездіяльності) відповідного органу за статтею 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції". (Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 922/3715/17, постанова Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 904/4062/20, постанова Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 910/19109/19).
Отже, як вірно встановлено Комітетом, бездіяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в непроведенні конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, які призвели до недопущення конкуренції.
Відповідно до пункту першого статті 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" цей Закон набирає чинності з 1 липня 2015 року.
Згідно з абзацом першим пункту п`ятого статті 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.
Отже, місцевий господарський суд вірно наголосив, що з 1 липня 2016 року відповідно до законодавства, виникло право у виконавчих органів здійснювати організаційні (підготовчі) заходи з метою організації проведення конкурсу або делегування повноважень щодо такої організації. Разом із тим вказані заходи не здійснювались.
Щодо встановлення конкретного часового проміжку бездіяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), то виконавчі органи місцевої ради:
- з 1 липня 2016 року наділені повноваженнями щодо проведення конкурсів з призначення управителя багатоквартирного будинку, якщо співвласники не прийняли рішення про форму правління;
- з 09 червня 2018 року зобов`язані проводити конкурси з призначення управителя з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя;
- з 1 січня 2021 року зобов`язані оголосити і провести конкурси з призначення управителя до 1 травня 2021 року;
- з 23 березня 2023 року зобов`язані не пізніше шести місяців з дня припинення або скасування воєнного стану оголосити і провести конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Таким чином, з 1 липня 2016 року (дата, коли надане право виконавчих органів міських рад проводити конкурси з визначення управителя), а також з 9 червня 2018 року (дата, коли виник обов`язок виконавчих органів міських рад проводити конкурси з визначення управителя) по 14 листопада 2024 року (дата прийняття розпорядження, згідно з яким делеговано проведення конкурсу районним адміністраціям у місті Києві) виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) не вчинялись будь-які дії (в тому числі підготовчі, організаційні) щодо проведення конкурсу з призначення управителя.
Послуги з управління багатоквартирним будинком надавали комунальні підприємства, які підпорядковані відповідним районним державним адміністраціям міста Києва. При цьому, інші суб`єкти господарювання у вказані проміжки часу не мали можливості надавати відповідні послуги.
Тобто Комітетом вірно визначено часові межі бездіяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з урахуванням права інших суб`єктів господарювання (окрім підпорядкованих відповідним районним державним адміністраціям) надавати послуги з управління багатоквартирним будинком.
Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що з 09 червня 2018 року виконавчі органи місцевої ради зобов`язані були проводити конкурси з призначення управителя з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя.
У разі відсутності таких протоколів, виконавчі органи місцевої ради не були обмежені в праві вчиняти інші організаційні заходи навіть без надання протоколу, зокрема:
- скласти перелік будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком;
- визначити об`єкти конкурсу;
- утворити конкурсну комісію.
Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.03.2020 № 389 "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком" (далі Розпорядження № 389) було утворено конкурсну комісію для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Разом із цим не було сформовано переліку будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, не визначено об`єктів конкурсу.
В пункті 24 додатку 4 до розпорядження ВО КМР (КМДА) 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» зазначено, що до переліку повноважень у галузі повноважень у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку відноситься, зокрема, проведення конкурсів на визначення підприємств-надавачів житлово-комунальних послуг відповідно до розпоряджень ВО КМР (КМДА).
Тобто, реалізація районною державною адміністрацією наданих повноважень щодо проведення конкурсу можлива лише за умови прийняття відповідного розпорядження ВО КМР (КМДА).
03.03.2020 ВО КМР (КМДА) затвердив розпорядження від № 289 «Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком», яким утворено конкурсну комісію з метою організації процедури вибору управителя багатоквартирного будинку у разі звернення до організатора конкурсу співвласників багатоквартирного будинку, у якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та затверджено її посадовий склад.
При цьому відповідно до вказаного розпорядження ВО КМР (КМДА) від 03.03.2020 № 289 на конкурсну комісію покладено завдання, зокрема, оцінювання конкурсних пропозицій за бальною системою, прийняття рішення про переможця конкурсу. Проте на підставі зазначеного розпорядження не вживалися заходи, спрямовані на проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (пункт 82 Рішення).
Виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) відповідно до розпорядження Київської міської військової адміністрації від 14.11.2024 № 1311 "Про внесення змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.03.2020 № 389" (далі Розпорядження № 1311) внесено зміни до Розпорядження № 389, згідно з якими організаторами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку визначено районні в місті Києві державні адміністрації та передбачено проведення конкурсів з призначення управителів багатоквартирних будинків в установленому порядку.
Отже, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) почав здійснювати відповідні заходи з метою проведення конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Києві після початку розгляду Комітетом справи № 128-26.13/126-23 (06.07.2023 - подано заяву до Антимонопольного комітету).
Таким чином, Комітет правомірно притягнув позивача до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді бездіяльності, оскільки ВО КМР (КМДА) був єдиним уповноваженим на проведення конкурсу органом місцевого самоврядування, який не виконував покладених законодавством повноважень. Їх здійснення відбулося лише після прийняття Рішення на підставі розпорядження позивача, яким проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку було делеговано районним у місті Києві державним адміністраціям.
Наведеним вище спростовуються доводи апелянта про неналежність ВО КМР (КМДА) як відповідача у справі № 128-26.13/126-23, оскільки ВО КМР (КМДА) делегував свої повноваження щодо проведення конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Києві не у 2011 році, як стверджує апелянт, а лише в ході розгляду Комітетом справи № 128-26.13/126-23.
Разом із тим, як було встановлено під час розгляду справи № 128-26.13/126-23, іншими міськими радами, зокрема, Дніпровською, Сумською, Житомирською, Ужгородською, Чернігівською міськими радами починаючи з 2016 здійснювались організаційні заходи спрямовані на забезпечення конкурентного середовища та проведення конкурсу, при цьому безпосередньо конкурси відбувались значно пізніше.
Необхідною та достатньою умовою визнання дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування антиконкурентними є наявність або можливість настання наслідків у вигляді недопущення, усунення, обмеження конкуренції.
Саме конкурс стимулює розвиток конкурентного середовища, забезпечує змагальність підприємств та створює умови для перемоги управителя, який забезпечить надання якісних послуг з управління багатоквартирним будинком за меншою ціною.
Непроведення конкурсу є саме такою антиконкурентною бездіяльністю, яка позбавляє інших потенційних учасників права на рівний доступ до участі в ньому.
Таким чином, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є не фактичне призначення управителя, а непроведення конкурсу як способу забезпечення добросовісної конкуренції, у тому числі відсутність будь-яких дій, спрямованих на здійснення організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням конкурентного середовища.
Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених вище та є лише власним тлумаченням скаржником норм чинного антимонопольного законодавства.
Враховуючи наявні у справі докази, беручи до уваги обставини, встановлені Комітетом у рішенні № 442-р, суд першої інстанції обгрунтовано погодився з висновками, викладеними в ньому.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
При цьому колегія суддів зазначає, що покладені в основу апеляційної скарги доводи апелянта, фактично дублюють його позицію викладену в позові, та зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з огляду на що, та враховуючи що апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлених судом під час розгляду справи обставин.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на власному тлумаченні скаржником норм чинного антимонопольного законодавства, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 07.04.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі №910/14602/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Матеріали справи №910/14602/25 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.07.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Г.А. Кравчук

Н.М. Спаських