Справа № 420/25099/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:
- визнати таким, що протирічить діючому законодавству і скасувати Рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 14.04.2025 № 151;
- притягнути до адміністративної відповідальності, осіб, які прийняли протиправне рішення про відмову надання мені пенсії по інвалідності в наслідок війни, а саме:
начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 ;
заступника начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_3 ;
головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунків пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_4 
- у відповідності статті 3, 28 Конституції України та статті 23 Цивільного кодексу України прошу стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 250 000 грн, спричинену несвоєчасним призначенням пенсії, що призвело до моральних страждань, матеріальних труднощів і погіршення стану здоров`я, на встановлення якого потрібні зазначені гроші;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). За результатами звернення до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідач рішенням №151 від 14.04.2025 відмовив позивачу у призначенні пенсії.
Відповідач подав відзив, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду, а відтак позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами викладеними у відзиві та росив задовольнити позовні вимоги.
Судом встановлено наступне.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого №151 від 14.04.2025 позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності.
Позивач вважаючи таке рішення протиправним звернувся до суду з цим позовом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (надалі - Закон №2262).
Статтею 1 Закону № 2262 визначено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Згідно статті 2 Закону № 2262, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Відповідно до статті 18 Закону № 2262 пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 №3-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі Порядок №3-1).
Пунктом 2 Розділу І Порядку № 3-1 встановлено, що Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку № 3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).
Перелік документів, який додається до заяви про призначення пенсії по інвалідності визначено пунктом 2 Розділу ІІ Порядку № 3-1.
Згідно з пунктом 1, 2 Розділу ІІІ Порядку № 3-1, уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії. Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є відповідна заява військовослужбовця, звільненого зі служби, за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку №3-1 та додані до неї необхідні документи, подані до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України за останнім місцем служби.
Суд зазначає, що для реалізації своїх прав на отримання пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Позивач повинен здійснити активні дії передбачені законом, а саме: звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення (комплектування) документів належним чином, які в подальшому саме територіальним центром комплектування та соціальної підтримки мають бути направлені до Головного управління ПФУ в Одеській області.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

.