Справа № 524/6277/26
Провадження №2/524/5583/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2026 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2026 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 02 вересня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10591795 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту у розмірі 7000,00 грн., строк дії кредитної лінії – 360 календарних днів, строком кредитування - 28.08.2026 року. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка складає – 0,94% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах дії кредитної лінії, знижена процента ставка – 0,49% за кожен день користування кредитом, яка діє на умовах, визначених у п. 1.5.2. договору та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредит, що становить 1400,00 грн.
23 лютого 2026 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23022026-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними вище кредитним договором. 
Позивач вказав, що за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 13 374,20 грн., з яких: 8400,00 грн. заборгованість за кредитом, 3224,20 грн. заборгованість за процентами та 1750,00 грн. штрафні санкції.
Позивач вказав, що відповідач має непогашену заборгованість за договором у загальному розмірі 13 374,20 грн., яку просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Ухвалою судді від 22 червня 2026 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третю особу, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. 
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне.
02 вересня 2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10591795, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 82079, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
За п. 1.2, 1.3 договору, сума ліміту кредитної лінії складає 7000,00 грн.. Цільове призначення кредиту – на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії – 360 календарних днів. Дана остаточного повернення кредиту – 28.08.2026 року.
Відповідно п. 1.5.1 договору, стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеної в пункті 1.3 цього договору (за виключенням кредиту, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки).
Згідно п. 1.5.2 договору, знижена процентна ставка становить 0,49% від суми кредиту за кожен день користування кредитом надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня першою періодичною датою оплати процентів, визначеною в п. 1.3.1 Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дата кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 цього договору.
За п. 1.6. договору кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 1400 грн.
У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за договором кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу.
До укладання договору кредитної лінії відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором 82079.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Макс Кредит», відповідач ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), одноразовий ідентифікатор 82079.
Факт перерахування відповідачу грошових коштів на його картковий рахунок № НОМЕР_1 ….2733, який був вказаний ним у заявці, підтверджується інформацією з ТОВ «ПрофітГід», за якою, на банківську картку відповідача 02.09.2025 року о 13:46:02 були перераховані грошові кошти у розмірі 7000,00 грн.
23 лютого 2026 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23022026-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними вище кредитним договором. 
Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 23.02.2026 року за договором факторингу № 23022026-МК/ЄАПБ від 23.02.2026 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 23.02.2026 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 13374,20 грн., з яких: 8400,00 грн. заборгованість за кредитом, 3224,20 грн. заборгованість за процентами, 1750,00 грн. штрафні санкції.
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вважає, що відповідно до укладеного договору факторингу до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 13 374,20 грн., яку просив стягнути з відповідача на їх користь.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений у смс-повідомленні на мобільний номер телефону.
За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору кредитної лінії від 02.09.2025 року із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивачем доведено перехід права вимоги за договором кредитної лінії від 02.09.2025 року. 
Таким чином, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним договором перед новим кредитором у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Судом було встановлено, що позов обґрунтований невиконанням відповідачем умов договору кредитної лінії від 02.09.2025 року, у зв`язку з чим, у нього, на думку позивача, виникла заборгованість у розмірі 13 374,20 грн., з яких: 8400,00 грн. заборгованість за кредитом, 3224,20 грн. заборгованість за процентами та 1750,00 грн. штрафні санкції.
Однак, за умовами договору кредитної лінії, сума кредиту становила 7000,00 грн., тоді як позивач просив стягнути тіло кредиту у розмірі 8400,00 грн., не мотивуючи яким чином тіло кредиту збільшилося з 7000,00 грн. до 8400,00 грн. без укладання будь-яких додаткових угод до кредитного договору та видачі відповідачу додаткових коштів.
Із розрахунку заборгованості суд вбачає заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 374,20 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом, 3224,20 грн. заборгованість за процентами, 1400,00 грн. комісія за надання кредиту та 1750,00 грн. штрафні санкції.
Таким чином, відповідачу було нараховано комісію у розмірі 1400,00 грн., яку позивач незаконно об`єднав з тілом кредиту, яким вона не являється.
За загальним правилом, тіло кредиту це та сума коштів, яку позичальник отримав від банку або кредитної установи. У цю суму не входять проценти за кредитом, комісійні, пеня і штрафи через прострочення тощо.
Пунктом 1.6. договору передбачено сплату позичальником одноразово комісії за надання кредиту у розмірі 1400,00 грн.
Оскільки, суд встановив, що за умовами договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 7000,00 грн. та користувався ними, належних доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів не надав, суд дійшов висновку про те, що заборгованість за договором кредитної лінії в частині тіла кредиту у розмірі 7000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Позовних вимог щодо стягнення комісії у розмірі 1400 грн. позивач не заявляв.
Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов наступних висновків.
За умовами договору кредитної лінії від 02.09.2025 року, кредитна лінія (наданий кредит) складає 7000,00 грн., строк дії кредитної лінії – 360 календарних днів, строк користування по 28.08.2026 року. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка складає – 0,94% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах дії кредитної лінії, знижена процента ставка – 0,49% за кожен день користування кредитом та діє на умовах, визначених у п. 1.5.2. договору.
Із розрахунку заборгованості постає, що проценти були нараховані відповідачу по 20.10.2025 року включно, тобто в межах строку кредитування. Розмір не сплачених процентів складає 3224,20 грн., які слід стягнути з відповідача.
Щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 1750,00 грн, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Штрафні санкції нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану, тому вони підлягають списанню кредитодавцем, а отже у задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10591795 від 02.09.2025 року, у розмірі 10 224,20 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість кредитом та 3224,20 грн. заборгованість за процентами. 
При цьому, позивачу слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 1400,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1750,00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Позов судом задоволено у розмірі 10 224,20 грн., що становить 76,45% від заявленого 13 374,20 грн. Таким чином, відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2035,40 грн. (76,45% від 2662,40 грн.).
Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат.
Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.
Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10591795 від 02.09.2025 року, у розмірі 10 224,20 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість кредитом та 3224,20 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2035,40 грн.
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. № 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ТОВ «Макс Кредит», код ЄДРПОУ: 42806643, м. Київ, вул. Лєскова, буд. № 9-А.
Повний текст рішення суду виготовлено 17 вересня 2026 року.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.
Рішення набирає законної сили у випадку закінчення строку подання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: