Справа № 755/13725/26
1-кп/755/1692/25

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді    ОСОБА_1 , 
секретаря     ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026100040001687 від 20.07.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який є особою з інвалідністю 3 групи, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, працюючого комірником в ТОВ «СТА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора     ОСОБА_4 , 
обвинуваченого    ОСОБА_3 , 

в с т а н о в и в:

20.07.2026 року близько 13 години 50 хвилин, під час дії воєнного стану, ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, пр-т. Воскресенський, 8, побачив електровелосипед марки «FIIDO L3», сірого кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного електровелосипеда, в умовах воєнного стану,
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав електровелосипед марки «FIIDO L3», вартістю 35 999 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого на викраденому електровелосипеді зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому  ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 35 999 гривень. 
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 20.07.2026 року близько 13 години 50 хвилин, під час дії воєнного стану, перебуваючи біля входу до магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, пр-т. Воскресенський, 8, він побачив електровелосипед марки «FIIDO L3», сірого кольору, після чого, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, сів на вказаний електровелосипед та поїхав на ньому додому, де він залишався до того, як прибули працівники поліції і вилучили його. Також додав, що шкодує про свій вчинок та просив надати йому шанс на виправлення. 
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. 
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. 
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, працює, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також враховує його вік та стан здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Також підлягає вирішенню питання щодо майна, на яке накладено арешт. У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2026 року, скасувати. 
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 
-DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- сумку через плече чорного кольору, закладну з ломбарду №0036663421 від 08.07.2026 року, ключі, сім карту «Водафон» з написом НОМЕР_1 , футболку сірого кольору, кепку чорного кольору, шорти малинового кольору, шкарпетки білого кольору, капці, повернути власнику ОСОБА_3 ;
- електровелосипед марки «FIIDO L3», залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: