Справа №333/7010/26
Провадження №2/333/5188/26
ЗАОЧНЕ рішення
Іменем України
27 серпня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту,-
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2026 року представник ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №А03.21203.009152008 від 16.12.2021 року в загальному розмірі 59 006,93 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея банк» був укладений кредитний договір №А03.21203.009152008, за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 34903,00 грн., строком на 24 місяці, процентна ставка змінювана та складає 43- відсотка річних. Відповідно до п.1.6. Строк дії Договору та дата повернення Кредиту - до 16.12.2023. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок НОМЕР_1 , відкритий у Банку (надалі Рахунок) відповідно до порядку повернення кредиту, згідно Додатку №1 до Договору. Пунктом 1.7. На період прострочення платежу за Договором діє процентна ставка 43, яка нараховується на прострочену суму кредиту. П.1.8. Позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії Договору, зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 81.69 процентів річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.
11.12.2025 було укладено договір №11-12/25 відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №А03.21203.009152008. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №А03.21203.009152008.
Ухвалою судді від 13.07.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові представник просила розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно до ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно з якою з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку із зазначеним, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.12.2021 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №А03.21203.009152008.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Позивачем доведено належними доказами, що Договір кредиту та страхування №А03.21203.009152008 від 16.12.2021 року укладено між сторонами в порядку, що відповідає вимогам Закону.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом досліджено умови Договору кредиту та страхування, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та Позичальником, та встановлено наступне.
Відповідно до пункту 1 Договору Банк відкриває Клієнту банківський рахунок та надає йому кредит, а Клієнт зобов`язується отримати кредит та виконувати передбачені Договором умови.
Згідно з пунктом 1.1 Договору тип кредиту визначено як «Позитив».
Пунктом 1.2 Договору визначено суму кредиту у розмірі 34 903,00 грн.
Відповідно до пункту 1.3 Договору процентна ставка за користування кредитом визначена у розмірі 43 % річних та є змінюваною.
Згідно з пунктом 1.4 Договору строк кредитування становить 24 місяці.
Пунктом 1.5 Договору зазначено договір супровідних послуг № А03.21203.009152008.
Відповідно до пункту 1.6 Договору строк його дії та дата повернення кредиту визначені до 16.12.2023 року. Повернення заборгованості за Договором має здійснюватися через рахунок, відкритий у Банку, відповідно до порядку повернення кредиту, визначеного Додатком № 1 до Договору.
Пунктом 1.7 Договору передбачено, що на період прострочення платежу за Договором застосовується процентна ставка у розмірі 43 % річних, яка нараховується на прострочену суму кредиту.
Згідно з пунктом 1.8 Договору Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії Договору, зобов`язаний сплатити суму заборгованості, а також 81,69 % річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 1.9 Договору комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, а також інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачуються згідно з чинними Тарифами Банку.
Судом також досліджено пункт 1.10 Договору, відповідно до якого Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом перерахування 29 959,66 грн на рахунок Позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк». При цьому Позичальник доручив Банку оплатити за рахунок кредитних коштів страховий внесок у розмірі 4 943,34 грн відповідно до умов договору добровільного страхування життя.
Таким чином, із пункту 1.10 Договору вбачається, що загальна сума кредиту 34 903,00 грн складалася з коштів, які підлягали перерахуванню на рахунок Позичальника, у розмірі 29 959,66 грн, та страхового внеску у розмірі 4 943,34 грн.
Судом досліджено пункт 1.11 Договору, яким визначено порядок формування змінюваної процентної ставки. Згідно з його умовами змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку у розмірі 33,5 %. На момент укладення Договору змінна частина ставки становила 9,5 %, що разом із маржею Банку формувало процентну ставку 43 % річних.
При цьому Договором передбачено, що змінна частина процентної ставки визначається на підставі індексу UIRD за відповідним строком у гривні, а Банк має право змінювати її відповідно до умов Договору. Про зміну процентної ставки Банк зобов`язаний повідомити Позичальника та направити йому новий графік щомісячних платежів не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати початку застосування нової ставки.
Пунктом 1.12 Договору передбачено право Клієнта протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від нього без пояснення причин за умови виконання передбачених цим пунктом обов`язків щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Судом також досліджено пункт 1.12.1 Договору, відповідно до якого Клієнт має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит. У разі часткового дострокового повернення кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Клієнта у бік їх зменшення.
Пунктом 1.12.2 Договору передбачено право Кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту у повному обсязі у разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. У такому випадку платежі або повернення кредиту здійснюються Клієнтом протягом 30 календарних днів з дня отримання відповідної вимоги Кредитодавця.
Судом досліджено також розділ 2 Договору, який регулює відносини сторін щодо добровільного страхування життя. Встановлено, що підписанням Договору Страхувальник акцептував оферту ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» та уклав договір добровільного страхування життя для клієнтів АТ «Ідея Банк».
Згідно з умовами, наведеними у пункті 2.1 Договору, страхова сума визначена у розмірі 29 959,66 грн, а одноразовий страховий внесок становить 4 943,34 грн. Строк дії договору страхування визначено з 16.12.2021 року до 16.12.2022 року. Вигодонабувачем за договором страхування визначено АТ «Ідея Банк».
Судом досліджено пункт 2.2 Договору, відповідно до якого договір страхування укладається відповідно до Правил добровільного страхування життя та Загальних умов договору страхування, із якими Страхувальник підтвердив свою обізнаність та згоду.
Крім того, судом досліджено пункт 3 Договору, відповідно до якого Позичальник підтвердив приєднання до ДКБОФО та погодження з Тарифами Банку, а також підтвердив отримання відповідної інформації до укладення Договору.
Згідно з пунктом 3.4 Договору ДКБОФО, Тарифи Банку та Графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими Договору, а Позичальник зобов`язався виконувати їх умови.
Таким чином, дослідженням умов Договору судом встановлено розмір наданого кредиту, строк кредитування, порядок надання та погашення кредиту, розмір та порядок визначення процентної ставки, умови нарахування процентів у разі прострочення, можливість дострокового повернення кредиту, а також умови страхування, що було оформлено одночасно з кредитними правовідносинами.
Судом встановлено, що згідно із Договором факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 року, з додатками до нього, АТ «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371) набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №А03.21203.009152008 від 16.12.2021 року, що підтверджується Реєстром боржників та Актами прийому-передачі.
Відповідно до вимог ст.512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371) набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування № А03.21203.009152008 від 16.12.2021 року.
Відповідачем розрахунок заборгованості за кредитом не спростовано і не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів.
За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитним договором, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача встановлену суму заборгованості у розмірі 59 006,93 гривень.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України.
Факт надання правової допомоги позивачу підтверджено Договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024.
Представником позивача суду надано витяг з Акту №36 про надання юридичної допомоги від 29.05.2026, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який складається з наступного: надання усної консультації з вивчення документів 2 год., 4 000 грн.; складання позовної заяви 4 год., 12 000 грн.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову.
Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, яка є типовою, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, у розмірі 3000,00 гривень, вартість яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень, які підтверджені платіжною інструкцією №0662420017 від 18.06.2026 року.
Керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту - задовольнити.
Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ-42640371 заборгованість за Договором №А03.21203.009152008 від 16.12.2021 у розмірі 59006 (п`ятдесят дев`ять тисяч шість) гривень 93 копійок. 
Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ-42640371, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662.40 грн. 
Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ-42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000.00 грн.
В іншій частині витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду 
м.Запоріжжя Л.О. Варнавська