справа № 691/329/26
провадження № 2/691/764/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2026 року | Городищенський районний суд  Черкаської області

В складі :
головуючого судді Савенко О.М.
за участю секретаря судового засідання Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12 березня 2019 року Серії НОМЕР_1 , де у графі батько зазначено - ОСОБА_2 , у графі мати - ОСОБА_3 . Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 06 липня 2022 року у справі № 691/510/22 шлюб між батьками було розірвано та визначено місце проживання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_1 та сина ОСОБА_4 після розірвання шлюбу біля матері ОСОБА_3 . На даний час вона навчається у 8 класі Мліївського ліцею №1 Мліївської сільської ради за очною (денною) формою навчання, зареєстровані за місцем проживання батька АДРЕСА_1 , але фактично постійно проживають зі своєю бабусею ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . З 2020 року (коли батьки перестали разом проживати, як подружжя) вона перебуває на утриманні бабусі, що підтверджується копією довідки від служби у справах дітей Мліївської сільської ради №27/05-45 від 18 лютого 2026 року. Згідно Довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією Серії 12ААВ №645499 від 22 травня 2023 року, її матері була встановлена III група інвалід дитинства. З 08 грудня 2023 року по даний час, її мати ОСОБА_3 знаходиться на повному державному утриманні в Стеблівському психоневрологічному інтернаті, там проживає і там зареєстрована. Бабуся в повній мірі приймає матеріальну, грошову або будь-якої іншу участь у вихованні і утриманні внучки, піклується про неї, проявляє заінтересованість в її подальшій долі, цікавиться її успіхами, станом здоров`я, піклується про її фізичний і духовний розвиток. За весь період перебування і проживання з бабусею відповідач навіть не поцікавився за які кошти утримується його дочка, чи достатньо їх чи ні. На початку березня він перерахував на її картковий рахунок 4000,00 грн., На ці кошти був придбаний частково сезонний одяг і частина залишилась. Як відомо, на даний час, ОСОБА_2 офіційно працевлаштований і проходить службу ЗСУ. У зв`язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання, так як того вимагає чинне законодавство України і бажає щоб вони сплачувалися офіційно. Ніяких домовленостей з відповідачем з приводу сплати аліментів у них немає. Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. (а.с.1-5).
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 13 березня 2026 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.20).
30 липня 2026 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області підготовче провадження у цивільній справі закрите та призначено судовий розгляд по суті.
У судовому засіданні, будучи належним чином повідомленими, сторони участі не взяли. 
Представник позивача адвокат Білінкіна Т.В. написала до суду заяву від 30 липня 2026 року №5038/26-Вх про розгляд справи без її участі та участі позивача у зв`язку з визнанням позову відповідачем та відсутністю заперечень з його сторони. 
Відповідач написав до суду заяву від 30 липня 2026 року №5037/26-Вх про розгляд справи без його участі у якій повідомив, що позовні вимоги визнає.
За таких обставин, суд, приймає рішення про можливість проведення судового засідання у відсутність сторін, остільки у справі достатньо доказів для її об`єктивного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, зміст заяв сторін про судовий розгляд у їх відсутність, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей.
Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
На підставі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. 
Керуючись ст. 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ч. 4 ст. 152 СК України). 
Ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. 
Згідно ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. 
Беручи до уваги ст. 32 ЦК України фізичні особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років мають неповну цивільну дієздатність. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника.
Цивільна дієздатність дітей у віці від 14 до 18 років регламентована статтею 46 Цивільного процесуального кодексу. Така дитина має право самостійно здійснювати процесуальні права та обов`язки у справах, які випливають з правовідносин, у яких вона бере участь особисто, за винятком випадків, прямо передбачених законом. За ініціативою суду може бути залучений законний представник. 
Але у випадку позивача її законними представниками є батьки, мати, яка на даний час перебуває у психологічному інтернаті і не може представляти її інтереси в суді та батько, який є відповідачем у даному позові і по суті порушує права позивача на отримання аліментів.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із змісту досліджених доказів, позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 (а.с.6-7). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2026/001640833 від 02 лютого 2026 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8). Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно повторно виданого свідоцтва про народження Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Серія НОМЕР_1 від 12 березня 2019 року, актовий запис №18 (а.с.9). Мати позивача – ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом громадянина України Серія НОМЕР_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 (а.с.10-11). Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/010161030 від 12 грудня 2023 року ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 (а.с.12). Згідно довідки №32 від 23 січня 2026 року виданої Стеблівським психоневрологічним інтернатом підтверджується, що ОСОБА_3 з 08 грудня 2023 року по даний час знаходиться на повному державному утриманні в Стеблівському психоневрологічному інтернаті (а.с.13). Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 06 липня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, набуло законної сили 08 серпня 2022 року (а.с.14-16). Відповідно довідки директора Мліївського ліцею №1 від 19 лютого 2026 року №01-32/28 ОСОБА_1 навчається у 8 класі за очною (денною) формою навчання, проживає з бабусею ОСОБА_5 з 2020 року в АДРЕСА_2 (а.с.17). Служба у справах дітей Мліївської сільської ради підтвердила довідкою №27/05-45 від 18 лютого 2026 року, що ОСОБА_1 перебуває на утриманні бабусі ОСОБА_5 та фактично проживає разом із нею (а.с.17). 
Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про її неповнолітній вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який до суду не прибув, надав письмові пояснення про визнання позову і проходить службу в Збройних силах України. Є відсутнім спір щодо батьківства та бере до уваги, що на час судового розгляду домовленість про сплату аліментів між сторонами, відсутня, питання утримання неповнолітньої дитини не вирішено, тому, слід, стягнути із ОСОБА_2 аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання неповнолітньої дитини, та не заперечив проти виконання такого обов`язку у встановлений чинним законодавством порядок.
Аліменти – це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_1 проживає із бабусею. 
При прийнятті рішення у цивільній справі, суд вирішує питання стягнення судових витрат, остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачем ОСОБА_1 заявлено до суду позовні вимоги про стягнення аліментів на своє утримання, і відповідно судовий збір не сплачувався, остільки згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» закріплені категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою позивача у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має сплатити на користь Держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. у зв`язку з розглядом позовних вимог судом про стягнення аліментів, остільки такий у справах вищевказаної категорії стягується з відповідача.
Рішення суду, слід піддати до негайного виконання в межах стягнення аліментів за один місяць з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141,247, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , аліменти на своє утримання, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2026 року, щомісячно, до досягнення нею повноліття.
Рішення суду підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача ОСОБА_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1331,20 грн. на користь Держави, отримувач коштів Головне Управління Казначейства у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача ЄДРПОУ 37993783, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікацій доходів бюджету, у зв`язку з розглядом цивільної справи з позовною вимогою про стягнення аліментів. 
Копію рішення суду направити сторонам, для відому.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Суддя | О. М. Савенко