Справа № 450/2778/26 
Провадження № 2/450/2415/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.
розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025 у розмірі 17280,00 грн, а також понесені судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.06.2025 між ТОВ «Еко Фін» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73334178 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, яким відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором. Вказує, що ТОВ «Еко Фін» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки визначені умовами договору. У свою чергу, відповідач належним чином не виконав зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Зазначає, що на підставі Договору факторингу № 06-05/26 від 06.05.2026 право вимоги за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025 перейшло від ТОВ «Еко Фін» до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс». Вказує, що заборгованість відповідача за Кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025 у загальному становить 17280,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13280,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом, що просить стягнути на його користь з відповідача, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 9000,00 грн.
Ухвалою від 02.06.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлялася про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. 
У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог статті 178 ЦПК України, без поважних причин. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання (частина 13 статті 7 ЦПК України).
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що 17.06.2025 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем укладено кредитний договір № 73334178 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 73334178, Додатки № 1, 2 до нього, Паспорт споживчого кредиту, Заява-Анкета клієнта (заявника/позичальника) - підписані сторонами, а позичальником зокрема одноразовим ідентифікатором ZDc1MWU5.
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком на 365 днів з 17.06.2025 по 16.06.2026, зі сплатою дисконтної (пільгової) ставки 0,5% та базової (стандартної) ставки 1% за кожен день користування кредитом. 
Згідно із Заявою-Анкетою клієнта (заявника/позичальника) особу відповідача ОСОБА_1 встановлено за допомогою РНОКПП НОМЕР_1 та мобільного номеру НОМЕР_2 .
На підтвердження укладення договору позивачем надано квитанцію № 45018-13704-42014, де підтверджено, що успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта НОМЕР_3 на суму 4000,00 грн, дата й час операції 17.06.2025 о 20:29:30 год, призначення платежу: «Виплата кредиту ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , за Кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025».
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме здійснив переказ коштів на загальну суму 4000,00 грн згідно договору № 73334178 від 17.06.2025, на платіжну картку НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .
Як вбачається з розрахунків заборгованості ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025, станом на 14.05.2026 заборгованість становить 17280,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13280,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.
06.05.2026 між ТОВ «Еко Фін» та позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 06-05/26. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 06-05/26 від 06.05.2026, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025 в сумі 16960,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12960,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. 
Крім того, судом встановлено, що згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025, позивач самостійно здійснив нарахування процентів відповідно до умов кредитного договору, а саме нарахував додатково 320,00 грн за процентами. Звідси, станом на 14.05.2026 заборгованість становить 17280,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13280,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В силу частини 1 статті 626 ЦК України Кредитним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти Договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти Договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
У пункті 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний Договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний Договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний Договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний Договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний Договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 у справі № 234/7723/20.
Судом встановлено, що 17.06.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73334178 у формі електронного документу, що підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ZDc1MWU5.
Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг».
Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір № 73334178 з ним не був би укладений.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за Кредитним договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Еко Фін» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку НОМЕР_3 у розмірі 4000,00 грн згідно договору № 73334178 від 17.06.2025, що підтверджується квитанцією № 45018-13704-42014.
Наведені вище обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов, кредитного договору. 
Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач, як правонаступник первісного кредитора, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17280,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13280,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.
Щодо набуття ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги за вказаним Кредитним договором, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Кредитним договором або законом.
Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено Кредитним договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за Кредитним договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Наданий позивачем договір факторингу є дійсним та чинним, відомостей про те, що Договір оскаржувався в судовому порядку відсутні.
За наведених обставин, суд вважає, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025.
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено Кредитним договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні Кредитним договором або законом.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений Кредитним договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Так, судом встановлено, що позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025, а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Факторинг Партнерс» шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025 у розмірі 17280,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13280,00 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. За наведених обставин, позов є підставним та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 9000,00 грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зі змісту поданих на підтвердження вказаних обставин документів вбачається, що Договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги від 02.07.2024, Заявою на надання юридичної допомоги № 63 від 07.05.2026, Витяг з Акту № 34 про надання юридичної допомоги від 18.05.2026 - підписані директором позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчуком Я.Я. та Бурдюг Т.В. - керуючим партнером Адвокатського об`днання «Лігал Ассістанс», в той час як скерована до суду позовна заява підписана не керуючим партнером, а директором ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчуком Я.Я. Звідси, надання Бурдюг Т.В. професійної правничої допомоги позивачу у цій справі є не доведеним належними доказами, що позбавляє суд можливості стягнути такі витрати з відповідача.
Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 17280,00 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят гривень нуль копійок) заборгованості за кредитним договором № 73334178 від 17.06.2025, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13280,00 грн - заборгованість за процентами за кожен день користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судових витрат, понесених на сплату судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, який не був присутній при оголошенні рішення має право на поновлення ст подачі апеляційної скарги, якщо така скарга буде подана в 30-денний строк з дня отримання копії судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс 521).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 13.07.2026.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська