ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
| Справа № 636/2279/25  Провадження 2/636/1581/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2026       

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Буніна Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Андрєєвої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитними договорами,
встановив:
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами: №04268-04/2024 від 04.04.2024, укладеним між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем у розмірі 21000,00 гривень та № 7663106 від 08.03.2024, укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем, у розмірі 15759,58 гривень, що у загальній сумі становить 36759,58 гривень, а також судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що 04.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №04268-04/2024. 29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні АТ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №04268-04/2024 від 04.04.2024 у розмірі 21000,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 15000,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Крім того, 08.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7663106. 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.11.2024 до договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7663106 від 08.03.2024 в розмірі 15759,58 гривень, яка складається з: 3736,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу; 8383,58 гривень – заборгованість за відсотками; 3640,00 гривень – заборгованість за пенею, штрафами.
Відповідачем сума заборгованості не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за вказаними договорами.
Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» адвокат Какун А.С. у позові просила позов задовольнити та розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу її зареєстрованого місця проживання судових повісток про виклик до суду, а також розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 як відповідача по справі.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
04.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №04268-04/2024, на підставі чого відповідачу було видано грошові кошти у розмірі 6000,00 гривень на строк 100 днів, дата надання кредиту 04.04.2024, дата погашення кредиту 12.07.2024, у безготівковій формі, шляхом перерахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 хх-хххх-1735, тип процентної ставки фіксована 2,50% в день, що становить. Аналогічні умови договору наведені в наданій копії паспорта кредиту від 04.04.2024, підписаного відповідачем електронним цифровим підписом W3250.
29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні АТ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Надано до суду і копію акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №29072024 від 29.07.2024 та витяг з реєстру боржників, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №04268-04/2024 від 04.04.2024 у розмірі 21000,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу; 15000,00 гривень – заборгованість за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №04268-04/2024 від 04.04.2024 за період з 29.07.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 21000,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 15000,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Крім того, 08.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7663106, на підставі чого відповідачу було видано грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень на строк 360 днів безготівковим шляхом, тип процентної ставки фіксована 2,20% в день, підписаного відповідачем електронним цифровим підписом А1821. Аналогічні умови договору наведені в наданій копії паспорта кредиту від 08.03.2024, підписаного відповідачем електронним цифровим підписом BR4581.
21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Надано до суду і копію акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №21112024 від 21.11.2024 та витяг з реєстру боржників, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договором № 7663106 від 08.03.2024 в розмірі 15759,58 гривень, яка складається з: 3736,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу; 8383,58 гривень – заборгованість за відсотками, 3640,00 гривень – заборгованість за пенею.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7663106 від 08.03.2024 за період з 21.11.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 15759,58 гривень, яка складається з: 3736,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу; 8383,58 гривень – заборгованість за відсотками, 3640,00 гривень – заборгованість за пенею.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
У ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17 чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. В той же час недійсним може бути визначений лише укладений договір, а встановивши факт неукладеності оспорюваного договору, суд мав відмовити в позові (визнання недійсним договору про відступлення права вимоги), тому що неукладеність договору виключає визнання його недійсним, оскільки він не є таким, що відбувся.
Позивачем доведено правомірне набуття прав грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.
Оскільки відповідачу надано кредитні грошові кошти шляхом перерахування суми кредиту на банківські картки, суд вважає, що наявні підстави для частково стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по вказаним кредитним договорам виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023.
При цьому, вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно), з 21.08.2024 включно та надалі – 1%.
Звертаючись до суду з даним позовом представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив стягнути нараховані відсотки за кредитним договором №04268-04/2024 від 04.04.2024 у розмірі 15000,00 гривень.
Як вбачається з умов кредитного договору №04268-04/2024 від 04.04.2024, сума кредиту 6000,00 грн, він укладений на строк 100 днів, дата надання позики 04.04.2024, дата погашення позики 12.07.2024, з процентною ставкою 2,5% в день. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір відсотків за вказаним договором є завищеним та необгрунтованим та робить власний розрахунок. За вказаний період розмір відсотків становить 10140,00 гривень = 2850,00 гривень (6000,00 гривень х 19 днів (з 04.04.2024 по 22.04.2024)х 2,5% ) + 7290,00 гривень (6000,00 гривень х 81 день (з 23.04.2024 по 12.07.2024) х 1,5%).
Щодо сплати відповідачем заборгованості за пенею на користь позивача за надання позики за кредитним договором № 7663106 від 08.03.2024, то суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Отже, підстави для стягнення неустойки, нарахованої після 24 лютого 2022 року, відсутні, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за договором № 7663106 від 08.03.2024 у розмірі 3640,00 гривень задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами:
-№ 04268-04/2024 від 04.04.2024 у розмірі 16140,00 грн, з яких: 6000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10140,00 грн – сума заборгованості за відсотками;
-№ 7663106 від 08.03.2024 становить 12119,58 грн, з яких: 3736,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8383,58 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Загальна сума заборгованості за вказаними договорами становить 28259,58 гривень.
Позивач довів, що відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача та доказів того, що спірні кредитні договори визнані недійсними в судовому порядку, суду не надано.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2327,83 гривень (28259,58х3028,00/36759,58).
Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) заборгованість за кредитними договорами: № 04268-04/2024 від 04.04.2024 у розмірі 16140,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу, 10140,00 гривень – заборгованість за відсотками; № 7663106 від 08.03.2024 становить 12119,58 гривень, з яких: 3736,00 гривень – заборгованість за основною сумою боргу; 8383,58 гривень – заборгованість за відсотками, що у сумі становить 28259,58 (двадцять вісім тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2327,83 (дві тисячі триста двадцять сім) гривень 83 (вісімдесят три) копійки.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.О. Бунін