П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 815/6150/17	

Перша інстанція суддя Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, а саме:
- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 346 о/с від 27 лютого 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з 28 лютого 2017 року за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, 
- поновлення позивача на службі в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року позов задоволено, а саме:
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 346 о/с від 27 лютого 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з 28 лютого 2017 року за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з посади заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області;
- поновлено ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області з 28 лютого 2017 року.
При цьому, 07 серпня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
Між тим, 20 травня 2026 року позивачем подано заяву про видачу дублікату виконавчого листа, яку обґрунтовано тим, що виконавчий лист було втрачено.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року задоволено заяву позивача про видачу дублікату виконавчого листа.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити у видачі дублікату виконавчого листа.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин судом першої інстанції неналежним чином досліджено обставини справи, а саме повідомленні позивачем обставини втрати виконавчого листа.
При цьому, апелянт наголошує, що суд мав врахувати відсутність доказів втрати позивачем відповідного виконавчого листа, а також надати правову оцінку бездіяльності позивача щодо примусового виконання рішення суду у даній справі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року, у справі № 815/6150/17, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме:
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 346 о/с від 27 лютого 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з 28 лютого 2017 року за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з посади заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області;
- поновлено ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області з 28 лютого 2017 року.
На виконання рішення суду від 26 лютого 2018 року Одеським окружним адміністративним судом 07 серпня 2020 року видано виконавчий лист.
При цьому, 20 травня 2026 року від ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 815/6150/17, виданого 07 серпня 2020 року. 
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що за наслідком набрання рішенням суду законної сили, у справі № 815/6150/17, тз метою його належного примусового виконання, Одеським окружним адміністративним судом 07 серпня 2020 року було видано відповідний виконавчий лист № 815/6150/17, боржником за яким є Головне управління Національної поліції в Одеській області, про поновлення ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді заступника начальника 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області з 28 лютого 2017 року. Відповідний виконавчий лист пред`явлено 15 лютого 2021 року до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області, за наслідком чого 16 лютого 2021 року головним державним виконавцем зазначеного відділу Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64518845. 20 січня 2023 року головним державним виконавцем зазначеного відділу в межах виконавчого провадження № 64518845 винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа, якою виконавчий лист № 815/6150/17, виданий 07 серпня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом, повернуто ОСОБА_1 на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Визначено строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання до 20 січня 2026 року. Відповідні обставини підтверджуються інформаційною довідкою про виконавче провадження від 30 квітня 2026 року о 17:43. Крім того, відповідний виконавчий лист № 815/6150/17, виданий 07 серпня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом, повернутий Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області, засобами поштового зв`язку стягувачу ОСОБА_1 не надходив, у відділі та матеріалах справи №815/6150/17 також відсутній.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з яким погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Між тим, пунктом 18.4 Перехідних положень КАС України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Колегією суддів встановлено, що Одеським окружним адміністративним судом 07 серпня 2020 року виготовлено у даній справі виконавчий лист, на підставі якого 16 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64518845.
При цьому, відповідний виконавчий лист було повернуто постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області від 20 січня 2023 року на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
В свою чергу, звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, позивач зазначає, що відповідний виконавчий лист він не отримував від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області та він наразі відсутній у останнього та позивача, а тому такий лист є втраченим.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви позивача щодо видачі дубліката виконавчого листа, колегія суддів зазначає наступне.
Так, з аналізу вищевикладених норм права вбачається, що рішення суду підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.
Між тим, законодавець визначив дві обов`язкові передумови для видачі дубліката виконавчого документа: по-перше, встановлення факту втрати виконавчого документа, що може полягати у його загубленні, викраденні, знищенні, істотному пошкодженні, вилученні у стягувача чи виконавця або настанні інших обставин, які унеможливлюють його подальше використання для примусового виконання судового рішення; по-друге, звернення із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або після поновлення такого строку судом.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що положення КАС України не наділяють суд повноваженнями відмовляти у видачі дубліката виконавчого листа лише з підстав недостатньої обґрунтованості заяви чи ненаведення заявником причин втрати виконавчого документа. Закон не покладає на стягувача обов`язку доводити конкретні обставини, за яких було втрачено виконавчий лист, якщо встановлено сам факт його відсутності та неможливість використання для виконання судового рішення. 
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що дублікат виконавчого листа це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу, відповідно, видача дубліката виконавчого листа не призводить до зміни змісту судового рішення, не створює нових чи додаткових обов`язків для боржника та не погіршує його правового становища, оскільки дублікат є тотожним втраченому виконавчому документу, повністю відтворює його зміст і реквізити, у тому числі дату видачі, та слугує виключно засобом забезпечення виконання судового рішення. Натомість відсутність у стягувача виконавчого листа фактично позбавляє його можливості реалізувати право на примусове виконання судового рішення, що суперечить принципу обов`язковості судових рішень та порушує право на ефективний судовий захист. 
Водночас, навіть за умови, якщо заявник посилається на обставини, які не можуть бути підтверджені відповідними засобами доказування (наприклад, загублення оригіналу виконавчого листа), відсутність доказів не може бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа, якщо строк для пред`явлення його до виконання ще не закінчився.
Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду від 09 листопада 2023 року у справі № 0440/5997/18.
Між тим, як встановлено судом першої інстанції, строк пред`явлення виконавчого документа у даній справі не скінчився, оскільки Законом України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», який набрав чинності 26 березня 2022 року, внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження» № 2129-IX від 15 березня 2022 року та доповнено розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» пунктом 10-2, положенням про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
При цьому, відсутність у позивача доказів втрати ним виконавчого документу, про яку зазначає апелянт, за умови триваючого невиконання рішення суду у даній справі самим суб`єктом владних повноважень, на переконання колегії суддів, не може бути достатньою підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа при дотриманні позивачем строку пред`явлення такого виконавчого документу до примусового виконання, оскільки така відмова унеможливить примусове виконання рішення суду та нівелює принцип обов`язковості судових рішень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність видачі дубліката виконавчого листа.
При цьому, судом першої інстанції при винесенні ухвали про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документу порушень норм процесуального права не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Національної поліції в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян