П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 вересня 2026 року місто Київ
справа №373/1925/25
провадження № 22-ц/824/4773/2026 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.,

сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
відповідач -  ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Луганською Альоною Володимирівною,
на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року, ухвалене у складі судді Лебідь В.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 194274697 від 22.02.2021 у розмірі 32512,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 194274697. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV57МК4, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору відповідач отримав кредит на суму 8000,00 грн, та зобов`язався його повернути протягом 30 календарних днів та сплатити проценти.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором.
В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 135 від 25.05.2021, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22024,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14024,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Крім того, відповідно до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 32512,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
В подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «Юніт Капітал», а ТОВ «Юніт Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 32512,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит, платити проценти за користування кредитом та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20.10. 2025 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 194274697 від 22.02.2021 в загальному розмірі 22024 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» судовий збір в розмірі 1647,23 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Луганська А.В. 20 листопада 2025 року подала апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд», в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.
Зазначає, що позивачем було надано неналежні докази стосовно проведення ідентифікації та підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора- MNV57МК4, не було надано підтвердження щодо надходження даного ідентифікатора та використання його саме відповідачем, вказана лише загальна інформація, що судом враховано не було. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є недопустимим доказом, оскільки не належить до первинних бухгалтерських документів, безпідставними є нарахування завищених відсотків за Кредитним договором, що є несправедливим у розумінні положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить обмеженням, встановленим статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування», порушує принципи розумності та добросовісності. 
Вважає, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
У відзиві на апеляційну скаргу поданому представником позивача Хлопковою М.С. викладені заперечення проти її задоволення, просила рішення суду залишити без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2026 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків. 
Судом установлено, що 22.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 194274697.
Відповідно до п. 1.1, п.1.2 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору, додатках до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
Пункти 1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору визначають розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом. Протягом 30 днів від дати отримання кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 % річних, що становить 0,01 % від суми кредиту за кожний день
користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Згідно п. 2.2.1.5 договору позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до кількості днів користування.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV57МК4, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Платіжним дорученням № 2а65d797-89c2-4189-9ff5-788516843e42 від 22.02.2021 підтверджується перерахування відповідачу коштів в розмірі 8000,00 грн, згідно договору № № 194274697 від 22.02.2021.
Із довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» слідує, що на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_1 був надісланий одноразовий ідентифікатор MNV57МК4, для підписання договору.
Із розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що станом на 25.05.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22048,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14048,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором.
В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 135 від 25.05.2021, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22024,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14024,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Крім того, відповідно до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Із платіжної інструкції № 4586 від 31.08.2023 слідує, що 31.08.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало ТОВ «Таліон плюс» кошти в розмірі 2470667,26 грн, призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 32512,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
В подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «Юніт Капітал», а ТОВ «Юніт Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором.
Із платіжних інструкцій № 479 від 19.06.2025, № 478 від 19.06.2025, № 470 від 11.06.2025, № 469 від 11.06.2025, № 468 від 10.06.2025, № 467 від 10.06.2025, № 483 від 25.06.2025 слідує, що 19.06.2025, 11.06.2025, 10.06.2025, та 25.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» перерахувало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» кошти в сумі 2000000,00 грн, 2000000,00 грн, 2000000,00 грн та 810635,54 грн., призначення платежу: «часткова оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 32512,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Із листа АТ КБ «Приватбанк» від 12.08.2025 та виписки за договором № б/н за період 22.02.2021-27.02.2021, що надійшли на виконання вимог ухвали суду слідує, що відповідачу в період з 22.02.2021 по 27.02.2021 на платіжну картку № НОМЕР_2 було зараховано кошти в сумі 8000,00 грн, номер телефону на який відправлялася інформація 099-019-11-43.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, що підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу. Щодо суми відсотків суд вважав, що укладаючи наступні договори факторингу (відступлення права грошової вимоги) фінансові установи у такий спосіб зловживають переданими правами шляхом нарахування процентів, які були вже нараховані та існували до переходу (відступлення) прав грошової вимоги.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. суд враховував предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, оскільки адвокатом був витрачений час на складання позовної заяви та відповіді на відзив, безпосередньої участі в судових засіданнях він не брав, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції в частині розрахунку суми відсотків колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Факт переходу права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 194274697 від 22.02.2021 установлено судом, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом не перевірено та позивачем не доведено факт укладення кредитного договору, не проведено ідентифікацію та підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора- MNV57МК4. Також вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом та первинним бухгалтерським документом. 
Проте, такі посилання відповідача спростовуються матеріалами справи.
Ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2025 витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступну інформацію:
- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) платіжна картка, маска-картки № НОМЕР_4 ;
- про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_4 , у період з 22.02.2021 по 27.02.2021 у сумі 8000,00 грн;
- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );
- чи був номер телефону НОМЕР_5 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_4 та чи знаходився даний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );
Із листа АТ КБ «Приватбанк» від 12.08.2025 та виписки за договором № б/н за період 22.02.2021-27.02.2021, що надійшли на виконання вимог ухвали судді слідує, що відповідачу в період з 22.02.2021 по 27.02.2021 на платіжну картку № НОМЕР_2 було зараховано кошти в сумі 8000,00 грн, номер телефону на який відправлялася інформація 099-019-11-43.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц та у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц суд виснував, «що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.11.2018 № 75 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про доведеність належними доказами факту укладання кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, а також факт отримання останнім кредитних коштів у розмірі 8 000 грн є обґрунтованим та відповідає обставинам справи.
Щодо нарахування заборгованості за відсотками колегія суддів вважає, що визначена судом першої інстанції сума 14024,00 грн підлягає зменшенню, виходячи з умов кредитного договору.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1.1, п.1.2 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору, додатках до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Пункти 1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору визначають розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом. Протягом 30 днів від дати отримання кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 % річних, що становить 0,01 % від суми кредиту за кожний день
користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Отже, тіло кредиту становить 8000 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка на цей строк відповідно п. 1.4.1 становить 0,01 % від суми кредиту за кожний день
користування ним. Доказів продовження строку дисконтного періоду матеріали справи не містять. Також у розрахунку заборгованості наданому позивачем відсутня інформація, що позичальник погашав заборгованість.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 194274697 від 22.02.2021 по тілу кредиту становить 8000 грн, по відсоткам - 24 грн (8000 x0,01% x 30), що разом складає суму 8024 грн.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відтак колегія суддів зазначає, що у позивача відсутнє право вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками поза межами дії строку кредитного договору. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору, тобто після 23.03.2022є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення з ОСОБА_1 суми основного боргу в розмірі 8000 грн. та відсотків визначених у договорі від 22.02.2021 у розмірі 24 грн, що разом складають суму 8024 грн.
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн колегія суддів зазначає, що хоча відповідач просить скасувати рішення повністю, проте в апеляційній скарзі відсутні обґрунтовані заперечення щодо визначеної судом першої інстанції суми витрат на правничу допомогу, а тому апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції в цій частині обґрунтованими. 
Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, у тому числі, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.
Керуючись ст. 141, 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Луганською Альоною Володимирівною, задовольнити частково.
Рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року змінити, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 194274697 від 22 лютого 2021 року з 22024 гривень до 8024 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 8000 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 24 гривні.
Зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму судового збору за подання позову з 1647,23 гривні до 863,34 гривні.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2338, 58 гривень.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Є.П. Євграфова 

Л.Д. Поливач