КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року м. Київ справа №320/5492/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБО-ПРОМ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУБО-ПРОМ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000623, прийняті Київською митницею Державної митної служби України.
В обґрунтування позову зазначено, що декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо документального підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, на підставі яких можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, що декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, доводи якої, аналогічні викладених у позовній заяві.
Окрім цього, представником відповідача у відзиві на позовну заяву викладено клопотання про розгляд справи з викликом сторін.
Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, зокрема, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Водночас відповідач у клопотанні про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не зазначив жодних обставин, які б давали підстави стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін. Крім того, у даному клопотанні не зазначено, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.
Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд вважає, що підстави для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відсутні, а тому варто відмовити у задоволенні даного клопотання.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ТОВ “ТРУБО-ПРОМ” зареєстроване у встановленому законодавством порядку з ідентифікаційним кодом юридичної особи 39056773, що підтверджується випискою з ЄДР та здійснює господарську діяльність за основним КВЕД - 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього.
05.03.2024 р. між ТОВ “ТРУБО-ПРОМ” (Покупець) та компанією MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY (Продавець) було укладено контракт № 05032024 (надалі — Контракт).
Відповідно до пункту 1 Контракту Покупець погоджується прийняти та оплатити, а Продавець погодився поставити на умовах FOB Tianjin, (Інкотермс-2010) продукцію, надалі - Товар. Характеристики Товару перелічені в інвойсах до Контракту, які є його невід`ємною частиною.
Комерційним інвойсом від 16.05.2024 р. № JM-0516 (надалі — Інвойс) до Контракту передбачено поставку товару (фланці, фітинги тощо) в кількості 2,880 одиниць загальною вартістю 25,621.00 доларів США.
Відповідно до пункту 4.1 Контракту оплату Товару Покупець повинен здійснити в повному обсязі відповідно до пункту 2.1 на рахунок Продавця, зазначений в пункті ХІІІ даного Контракту згідно інвойса протягом 180 днів після отримання Товару.
Можливе здійснення передоплати за Товар згідно виписаних інвойсів, додатків до даного Контракту або за письмовою згодою сторін.
Згідно платіжних інструкцій № 1 від 11.03.2024 р. та № 2 від 16.05.2024 р. ТОВ “ТРУБО-ПРОМ” оплатило на користь MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY 7,686.30 (Сім тисяч шістсот вісімдесят шість доларів США 30 центів) та 17,934.70 (Сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири долари США 70 центів) відповідно, що загалом складає 25,621.00 (Двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять один долар США 00 центів) та відповідає сумі, зазначеній в Інвойсі.
На підтвердження заявленої у митній декларації від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 митної вартості товару, разом з даною декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: пакувальний лист № JM-0513 від 13.05.2024; інвойс № JM-0516 від 16.05.2024 р., коносамент № DDSFE24050650 від 02.06.2024 р., накладна № УМВС 31509231 від 02.08.2024 р., платіжні інструкції № 1 від 11.03.2024 р. та № 2 від 16.05.2024 р., рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 2460724 від 24.07.2024 р., договір про перевезення № TE06032023/1 від 06.03.24 р., зовнішньоекономічний контракт № 05032024 від 05.03.2024 р., експортну декларацію № 021720240000126450 від 02.06.2024 р., довідку про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р.
14.08.2024 р. від відповідача надійшло електронне повідомлення про витребування додаткових документів задля здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару.
Позивачем було додатково надано прайс-лист № б/н від 15.08.2024 р., лист від перевізника № 2407/33 від 15.07.2024 р., платіжна інструкція № 593 від 31.07.2024 та довідка про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 р.
В спірному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 р. зазначено, що на виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України (далі – МКУ, Кодекс), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме:
1. згідно до накладної УМВС № 31509231 станцією відправлення виступає порт Глівіце, а згідно коносаменту № DDSFE24050650 портом прибуття – Гданськ. Відсутні транспортні документи, а також відомості щодо транспортних витрат на логістичному відрізку порт Гданськ - порт Глівіце.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.
2. Згідно до рахунку на оплату від 24.07.2024 № 2460724 платіж за надані послуги повинен бути здійснений протягом 3 банківських днів. Банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури згідно до наказу МФУ № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» до митного оформлення не надано.
3. Згідно до п. 4.4.4 договору № TE06032023/1 в обов`язки експедитора входить страхування вантажів. Страхові документи, а також понесені витрати на страхування – відсутні.
4. Платіжні документи №№ 1 та 2 в графі призначення платежу містять посилання лише на ЗЕД контракт № 05032024. Платіжний документ без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (п. 3.3 контракту № 05032024 передбачає оплату за товар відповідно до інвойсів), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
5 В графі 20 МД від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 зазначено умови поставки FOB Tianjin, проте інвойс, пакінг та коносамент містить відомості щодо порту відправлення XINGANG.
6. Сертифікат про походження товару від 11.06.2024 № 24С4403А2692/02633 містить відомості щодо іншого експортеру товару (SHENZHEN RONG SHENGPENG TRADE CO. LTD), проте згідно коносаменту та інших товаросупровідних документів експортером виступає фірма MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY.
Тобто, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З метою підтвердження числового значення заявленої митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог частини 2, 3 ст.53, ст.54, ст. 57 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.
Додаткові документи, надані декларантом, не спростовують вимогу митного органу щодо їх запиту, зокрема: Декларантом надіслане платіжне доручення на оплату транспортних витрат відповідно до рахунку від 24.07.2024 №2460724.
Інші документи, які дають змогу у повному обсязі перевірити узгоджені послуги та маршрут транспортування декларантом не надані, що унеможливлює перевірити вартість транспортування та повноту включення їх до митної вартості.
Наданий прайс – лист від 15.08.2024 б/н містить суб`єктивну направленість, оскільки виставлений на конкретну партію товару, повністю дублює дані, зазначені в інвойсі, а не спрямований на необмежене коло покупців.
Інших додаткових документів декларантом не надано. Тобто, декларант не використав своє право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації згідно з ч.3.1 ст. 52 МКУ.
Згідно частини 2 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Також, відповідно до частини 6 статті 54 Кодексу митний орган може відмовити у заявленій декларантом митній вартості у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями частини 6 статті 54 та частиною 2 статті 58 Кодексу, заявлену декларантом митну вартість за ціною договору щодо товарів які імпортуються визнати не можливо. 
Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ. Жодних вимог у порядку ч.6 ст. 55 МКУ від декларанта не надходило.
За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору.
Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів.
Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст.64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ -резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару:
- Товар №2 митна декларація від 07.03.2024 № 24UA101070001065U9 «Фiтинги для труб i трубок з чорних металiв, фланці в асортименті», країна походження та виробництва – Китай, контракт складено з виробником товару, вага партії товару – 20216 кг. згідноджерела інформації – 3,09 дол./кг;
- Товар №1 митна декларація від 22.04.2024 № 24UA100060211163U0 «Фітинги для труб і трубок з чорних металів, фланці в асортименті», країна походження та виробництва – Китай, контракт складено з виробником товару, вага партії товару – 21470 кг. Згідно джерела інформації – 3,08 дол./кг; 
Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Як було зазначено вище джерелом інформації для оскаржуваного рішення по товару є митна декларація від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України. Розрахунок митної вартості: товар 1) 3,08 дол. США/кг.
Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000623.
Позивач вважає рішення та картку відмови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно зі статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.
Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Окрім цього, суд зазначає, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі №821/1050/17).
Судом при розгляді справи також взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Даючи оцінку наявності у відповідача підстав для витребування додаткових доказів, суд звертає увагу на те, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
В спірному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 р. зазначено, що на виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України (далі – МКУ, Кодекс), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме:
1. згідно до накладної УМВС № 31509231 станцією відправлення виступає порт Глівіце, а згідно коносаменту № DDSFE24050650 портом прибуття – Гданськ. Відсутні транспортні документи, а також відомості щодо транспортних витрат на логістичному відрізку порт Гданськ - порт Глівіце.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.
Відповідно до договору про перевезення № TE06032023/1 від 06.03.24 р., рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг № 2460724 від 24.07.2024 р., довідки про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р. та листа-пояснення від 15.08.2024 р. № 2407/33 надана вичерпна інформація щодо розміру транспортних витрат на доставлення Товару із розшифруванням усього маршруту.
2. Згідно до рахунку на оплату від 24.07.2024 № 2460724 платіж за надані послуги повинен бути здійснений протягом 3 банківських днів. Банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури згідно до наказу МФУ № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» до митного оформлення не надано.
Судом встановлено, що оплату здійснено та прийнято перевізником згідно із платіжною інструкцією від 31.07.2024 р. № 593. Крім того, відповідно до договору про перевезення № TE06032023/1 від 06.03.24 р. передбачено відповідальність за несвоєчасну оплату рахунків з боку Клієнта (пункти 6.5, 6.6 Договору).
3. Згідно до п. 4.4.4 договору № TE06032023/1 в обов`язки експедитора входить страхування вантажів. Страхові документи, а також понесені витрати на страхування – відсутні.
Відповідно до довідки про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р. страхування Товару не проводилось, а тому вартість страхування не відображалась у митній декларації, про що відповідачеві було повідомлено до прийняття оскаржуваного рішення.
4. Платіжні документи №№ 1 та 2 в графі призначення платежу містять посилання лише на ЗЕД контракт № 05032024. Платіжний документ без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (п. 3.3 контракту № 05032024 передбачає оплату за товар відповідно до інвойсів), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
Відповідно до пункту 1 Контракту інвойси є невід`ємною частиною Контракту. Крім того, загальна сума, зазначена в платіжних інструкціях № 1 від 11.03.2024 р. та № 2 від 16.05.2024 р., складає 25,621. дол. США., відповідає сумі, зазначеній в Інвойсі.
5. В графі 20 МД від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 зазначено умови поставки FOB Tianjin, проте інвойс, пакінг та коносамент містить відомості щодо порту відправлення XINGANG.
Відвантаження Товару здійснювалось згідно передбачених у Контракті та супровідних документах умов (FOB Tianjin). Порт XINGANG — є морським портом в акваторії міста Tianjin. Тобто ніяких протиріч між портом навантаження (відправки), зазначеному в митній декларації та в Контракті й супровідних документах не існує.
6. Сертифікат про походження товару від 11.06.2024 № 24С4403А2692/02633 містить відомості щодо іншого експортеру товару (SHENZHEN RONG SHENGPENG TRADE CO. LTD), проте згідно коносаменту та інших товаросупровідних документів експортером виступає фірма MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY.
В сертифікаті про походження товару від 11.06.2024 № 24С4403А2692/02633 міститься інформація щодо експортеру товару у вигляді SHENZHEN RONG SHENGPENG TRADE CO. LTD О/В MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY. Тобто фірма SHENZHEN RONG SHENGPENG TRADE CO. LTD виступала представником фірми MENGCUN HUI AUTONOMOUS COUNTRY SHUANGQI PIPE FITTINGS COMPANY під час оформлення даного сертифікату про походження про що й міститься запис в пункті 1. Exporter сертифікату про походження товару від 11.06.2024 № 24С4403А2692/02633.
Відповідно до частини 1 статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.
Згідно з вимогами пункту 2 частини 2 статті 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до частини 5 статті 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. 
Позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.
У свою чергу при прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію.
Застосування Митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України вважаємо необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.
Законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару.
Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.
На підтвердження заявленої у митній декларації від 09.08.2024 № 24UA100060222609U0 митної вартості товару позивачем надані наступні документи: пакувальний лист № JM-0513 від 13.05.2024, інвойс № JM-0516 від 16.05.2024 р., коносамент № DDSFE24050650 від 02.06.2024 р., накладна № УМВС 31509231 від 02.08.2024 р., платіжні інструкції № 1 від 11.03.2024 р. та № 2 від 16.05.2024 р., рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 2460724 від 24.07.2024 р., договір про перевезення № TE06032023/1 від 06.03.24 р., зовнішньоекономічний контракт № 05032024 від 05.03.2024 р., експортну декларацію № 021720240000126450 від 02.06.2024 р., довідку про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р.
14.08.2024 р. від відповідача надійшло електронне повідомлення, в якому він з посиланням на нормативні акти зазначив про своє право на витребування додаткових документів задля здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару.
Після отримання даного повідомлення позивачем було додатково надано прайс лист № б/н від 15.08.2024 р., лист від перевізника № 2407/33 від 15.07.2024 р., платіжна інструкція № 593 від 31.07.2024 та довідка про транспортні витрати № 2407/1 від 24.07.2024 р.
Таким чином, декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо документального підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, на підставі яких можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, до документів, які підтверджують вартість перевезення можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів. 
Слід зазначити, що з наданих позивачем вищезазначених документів можливо встановити відомості щодо перевезення товару.
Отже, вказані доводи відповідача щодо не підтвердження позивачем митної вартості товарів на нашу думку є безпідставними.
Відповідно до правової позиції Верховного суду (постанова від 02.07.2020 у справі №803/916/17) контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей "Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість. За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Враховуючи вищевикладене, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що таке рішення не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача. 
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 по справі № 815/1670/17.
Для підтвердження митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари декларантом позивача до митного оформлення було подано увесь пакет документів, які в розумінні частини 2 статті 53 Митного кодексу підтверджують складові митної вартості товару.
Встановлені судом фактичні обставини в сукупності із наявними у справі належними та допустимими доказами свідчать про необґрунтованість висновку митного органу про розбіжності у поданих до митного оформлення документах та про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, що дає підстави стверджувати про необґрунтованість коригування митної вартості товару.
Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000623.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку спірним рішенням та картам, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000623 прийняті відповідачем без дотримання вимог, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України та Митним кодексом України, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності і мотиви суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України також підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБО-ПРОМ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, та картки відмови - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA100060/2024/000061/2 від 15.08.2024 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000623, прийняті Київською митницею Державної митної служби України.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБО-ПРОМ» (код ЄДРПОУ 39056773, адреса: 04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 15А) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ 43997555, адреса : 03124, м. Київ, б. Гавела Вацлава, будинок 8 А) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено та підписано 9 липня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.