Справа № 420/18838/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Катаєвої Е.В., 
за участю секретаря судового засідання - Пахолчак В.П., 
позивача в режимі відеоконференцзв`язку – Грачової О.П.,
представника третьої особи НБУ – Каранфілової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Савка Ліана Олегівна (вул. Січових Стрільців, 73, м.Київ), третя особа Національний Банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС) в особі Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Савка Ліана Олегівна, третя особа Національний Банк України (далі НБУ), в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни; визнати протиправною та скасувати постанову від 27.04.2026 року про закінчення виконавчого провадження ВП №80694616, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною.
Позивачка зазначила, що предметом її позову є оскарження бездіяльності державного виконавця, скасування постанови державного виконавця від 27.04.2026 року про закінчення виконавчого провадження ВП №80694616 з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року (справа №420/10186/25).
Позивачка вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню та вказує, що 20 грудня 2024 року звернулась до НБУ із заявою про надання їй довідки про складові її заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за встановленою формою, зазначала, що довідка необхідна для надання до органу Пенсійного фонду України для проведення належного перерахунку призначеної пенсії державного службовця. 
Листом від 16.01.2025 року №17- 0017/3595 Національний банк України відмовив їй у видачі довідки. Зазначена обставина стала приводом для звернення до адміністративного суду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 року (справа №420/10186/25) її адміністративний позов до Національного банку України за участю третьої особи ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволений. Визнано протиправною бездіяльність НБУ щодо ненадання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 20 грудня 2024 року. Зобов`язано Національний банк України надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 20 грудня 2024 року.
Судове рішення набрало законної сили, виконавчий лист було направлено на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України – за місцезнаходженням боржника. 
Постановою від 07.04.2026 державним виконавцем відкрито ВП №80694616
Постановою від 27.04.2026 закінчено виконавче провадження ВП №80694616 на підставі того, що згідно листа НБУ від 10.04.2026 № 18-0012/32391, на виконання зазначеного рішення суду Національним банком на адресу ОСОБА_1 було направлено лист №60-0034/24438 від 19.03.2026 та довідки про складові її заробітної плати.
Позивачка вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а завершення виконавчого провадження передчасним, оскільки рішення суду належним чином не виконано.
На думку позивачки факт надання виконавцю цієї довідки не може вважатись належним виконанням рішення суду. Позивачка не згодна з відомостями вказаними у змісті довідці.
Ухвалою суду від 29.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ. Призначено судове засідання на 09.07.2026 року.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП №80694616 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 №420/10186/25 про зобов`язання НБУ надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 20 грудня 2024 року
Згідно листів НБУ від 10.04.2026 №18-0012/32391 та від 17.04.2026 №18- 0011/34867 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 Національним банком на адресу ОСОБА_1 направлено лист №60-0034/24438 від 19.03.2026 та довідки про складові її заробітної плати. 
Отже, рішення суду по справі №420/10186/25 виконано Національним банком фактично, в повному обсязі, до відкриття виконавчого провадження. 
Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону, державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2026 ВП №80694616. Статтею 39 Закону передбачені підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема, пункт 9 даної статті передбачає закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Представник відповідача вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2026 вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
В додаткових поясненнях (відповідь на відзив) позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог, оскільки НБУ на виконання рішення суду повинно надати належний, законний, об`єктивний документ, який містить реальні й правдиві суми заробітку, що мають стати основою для нарахування їй пенсійних виплат. Однак, у довідках, надісланих НБУ листом №60-0034/24438 від 19.03.2026 року, вказано недостовірні (занижені, невірні) суми заробітної плати, а також випущено окремі обов`язкові складові доходу, що безпосередньо впливає на звуження її соціальних прав.
Згідно з наданих до суду поясненнях третьої особи НБУ представник вважає що постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2026 ВП №80694616 прийнята в рамках чинного законодавства, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. Представник вказує, що на виконання рішення суду надані довідки складові заробітної плати на заяву ОСОБА_1 від 20 грудня 2024 року. На думку представника третьої особи зміст вимог ОСОБА_1 зводиться лише до незгоди зі змістом довідок про складові заробітної плати, які надані Національним банком на виконання рішення суду по справі №420/10186/25, що не може бути підставою для скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Представник посилається на правову позицію Верховного Суду за аналогічними обставинами, викладену у постанові від 18.12.2025 року по справі №910/1920/18, якій зазначив, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Не згода зі змістом прийнятого акту на виконання рішення суду знаходиться поза межами здійснення державним виконавцем примусового виконання такого рішення.
Позивачка подала до суду заяву щодо письмових пояснень третьої особи, в яких вважає доводи та пояснення третьої особи безпідставними, необґрунтованими та такими, що повністю суперечать фактичним обставинам справи й чинному законодавству України. Надання довідки з невірними, із заниженими у 4,5 рази, показниками заробітної плати не може свідчити про виконання рішення суду, а навпаки є прямим ухиленням НБУ від виконання рішення суду. Позивачка в обґрунтування своєї позиції посилається на постанову Верховного суду від 20.07.2023 року у справі №420/8355/22
У судовому засіданні позивачка в режимі відеоконференцзв`язку підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила задовольнити позовні вимоги. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді. 
Представник третьої особи НБУ у судовому засіданні вважала позовні вимоги необґрунтованими, оскільки рішення суду виконано, доводи позивачки стосуються незгоди зі змістом наданої довідки.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані учасниками справи докази, суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2026 року, у справі №420/10186/25 позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо ненадання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 20 грудня 2024 року. Зобов`язано Національний банк України надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 20 грудня 2024 року.
На підставі виданого судом виконавчого листа відповідачем 07.04.2026 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80694616, копію постанови направлено боржнику до виконання.
Боржником НБУ листами від 10.04.2026 №18-0012/32391 та від 17.04.2026 №18- 0011/34867 повідомлено виконавчу службу, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 Національним банком на адресу ОСОБА_1 було направлено лист №60- 0034/24438 від 19.03.2026 та довідки про складові її заробітної плати. 
Державний виконавець вважаючи виконаним рішення суду прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2026 ВП № 80694616 на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону «Про виконавче провадження».
Позивачка вважає, що судове рішення фактично не виконано, та звернулась до суду з цим позовом, оскаржуючи законність постанови про закінчення виконавчого провадження.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Статтею 39 Закону №1404-VIII визначені підстави закінчення виконавчого провадження, однією з яких є фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39). 
За цією підставою прийнята оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження.
Позивачка вважає, що фактичного виконання рішення суду не було, оскільки в наданих на виконання рішення суду довідках НБУ відображені недостовірні (занижені, невірні) суми заробітної плати.
Суд вважає таки доводи позивачки необґрунтованими.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Підставою для відкриття виконавчого провадження та здійснення відповідних виконавчих дій для державного виконавця є виконавчий документ, до якого відноситься у томі числі виконавчі листи видані судами. 
Отже дії виконавця залежать від змісту виконавчого документу.
Судом встановлено, що у виконавчому листі у відповідності до резолютивної частини рішення суду зобов`язано Національний банк України надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 20 грудня 2024 року. 
Боржник НБУ листами від 10.04.2026 №18-0012/32391 та від 17.04.2026 №18- 0011/34867 повідомив ДВС, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 Національним банком на адресу ОСОБА_1 було направлено лист №60- 0034/24438 від 19.03.2026 та довідки про складові її заробітної плати.
Вказані обставини не оспорюються позивачкою.
Отже рішення суду виконано, оскільки згідно з виконавчим документом НБУ зобов`язаний надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії на підставі її заяви від 20.12.2024 року. Інші зобов`язанні, у тому числі щодо суми заробітної плати (суми окладу та інших складових) у виконавчому листі відсутні, а тому не є предметом контролю державного виконавця щодо виконання рішення суду.
Між тим, саме на це посилається позивачка, вважаючи рішення суду не виконаним, що є безпідставним. Посилання позивачки на постанову Верховного Суду від 20.07.2023 року у справі №420/8355/22, оскільки предметом розгляду у справі були зовсім інші правовідносини.
У той же час представник третьої особи в додаткових поясненнях посилається на правовий висновок Верховного Суду від 18.12.2025 року по справі №910/1920/18, якій є релевантним щодо спірних правовідносин.
Отже не згода зі змістом довідки про заробітну плату наданої на виконання рішення суду знаходиться поза межами здійснення державним виконавцем примусового виконання такого рішення.
Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, – 

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Савка Ліана Олегівна (вул. Січових Стрільців, 73, м. Київ, код ЄДРПОУ 00015622), третя особа Національний Банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ,в код ЄДРПОУ 00032106) про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни, визнання протиправною та скасування постанови від 27.04.2026 року про закінчення виконавчого провадження ВП №80694616, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва 

.