Єдиний унікальний номер 728/1711/26 
Номер провадження 2/728/958/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
( з а о ч н е )

26 серпня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Лободи Н.В.
за участі секретаря судового засідання - Біловоцької О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
В С Т А Н О В И В :
17.07.2026 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. 
Позов мотивований тим, що Позивач на підставі договору факторингу №25032026 від 25.03.2026, набув право вимоги до Відповідача про стягнення заборгованості в сумі 49308.23 грн. за кредитним договором, укладеним Відповідачем з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 29.03.2025. Оскільки Відповідач взяті на себе обов`язки по сплаті заборгованості за вказаним кредитним договором не виконує, Позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з Відповідача кредитну заборгованість в сумі 49308.23 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 2662.40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000.00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.07.2026 вказана позовна заява передана на розгляд судді Сороколіту Є.М.
17.07.2026 суддею Сороколітом Є.М. був заявлений самовідвід від участі у розгляді даної справи, який був задоволений відповідно до ухвали суду від 17.07.2026.
У зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід судді Сороколіта Є.М., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.07.2026, цивільна справа №728/1711/26 передана на розгляд судді Лободі Н.В.
Згідно з ухвалою від 20.07.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26.08.2026.
Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві представник Позивача просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З письмової згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5420380 від 29.03.2025, укладеного в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Вебсайт або мобільний застосунок «Credit7», Відповідач отримав від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредит у розмірі 15000.00 грн. на строк 360 днів із визначенням стандартної фіксованої процентної ставки – 0.95% за кожен день користування кредитом, зниженої процентної ставки - 0.8550% за кожен день користування кредитом, періодичності платежів – кожні 30 днів, шляхом перерахування коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 . У свою чергу Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити комісію і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.8-10, 29-48, 49-52).
Вказаний Договір та Додаток 1 до нього у виді таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Інформаційне повідомлення були підписані Відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора 93287. Також Відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора 32167 був підписаний Паспорт споживчого кредиту (а.с.9 зворотна сторона, 42, 43, 44).
Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 25.03.2026 №1-2503, 29.03.2025 на платіжну карту № НОМЕР_2 було перераховано кошти на суму 15000.00 грн.; номер транзакції в системі іРаy.ua – 694551677 (а.с.53).
Згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.08.2026 №20.1.0.0.0/7-260730/29423-БТ та випискою по рахунку Відповідача за період 29.03.2025 – 03.04.2025, банком на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 29.03.2025 було зараховано кошти в сумі 15000.00 грн. (а.с. 83, 84).
25.03.2026 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Позивачем був укладений договір факторингу №25032026-ЕЙС/ЛІНЕУРА, згідно з яким право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, за плату було відступлено Позивачу (а.с.7, 60-67, 70).
Відповідно до Реєстру боржників від 25.03.2026, розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку, Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №5420380 від 29.03.2025 на суму 56808.23 грн., яка складає 14989 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 34318 (тридцять чотири тисячі триста вісімнадцять) грн. 40 коп. – заборгованості за відсотками та 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. – заборгованості за штрафом (а.с.11-16, 17, 68-69).
При цьому, у позовній заяві Позивач просить стягнути не всю суму заборгованості, а її частину у розмірі 49308.23 грн., яка включає заборгованість за тілом кредиту у сумі 14989.83 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 34318.40 грн.
Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У силу статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. 
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Згідно з положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст.1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Так, надані Позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором.
У свою чергу Відповідачем, який відзиву на позов не подав, не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед Позивачем.
Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у сумі 49308.23 грн. 
У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 2662.40 грн. 
Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 7000.00 грн., які Позивач просить стягнути з Відповідача, то суд звертає увагу на наступне.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат.
Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Такі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), а також у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22).
Також, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17) та від 06.11.2020 у справі №760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, беручи до уваги, що розгляд справи проведений без участі представника Позивача, з огляду на те, що справа не є складною і збір та аналіз доказів для подання позовної заяви та ознайомлення із суттю правових питань у даному випадку не вимагає значного часу, оскільки судова практика щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами є усталеною, суд приходить до висновку, що у рахунок відшкодування витрат Позивача на правничу допомогу з Відповідача слід стягнути 3000.00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.81, 141, 247, 265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:
Позов ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5420380 від 29.03.2025 на загальну суму 49308 (сорок дев`ять тисяч триста вісім) грн. 23 коп., яка складає 14989 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп. - заборгованості за тілом кредиту та 34318 (тридцять чотири тисячі триста вісімнадцять) грн. 40 коп. – заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) грн. 40 коп. у рахунок відшкодування судового збору та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Позивач – ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», 02094, м.Київ, вул.Юрія Поправки,6, кабінет 13, ідентифікаційний код юридичної особи – 42986956.
Відповідач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте Бахмацьким районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода