Справа № 286/1157/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В. , 
за участю заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні; заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2026 представник ОСОБА_2 , в інтересах заявника ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на утриманні брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є сиротою з родини внутрішньо переміщених осіб. Її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті матері єдиним родичем, який проживав, утримував та піклувався неповнолітньою рідною сестрою був її брат ОСОБА_3 . В 2024 році ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ. Надісланим їй сповіщенням сім`ї від 08 березня 2025 року № 33, повідомлено, що солдат ОСОБА_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання. У повідомленні також вказано, що смерть настала під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. На момент загибелі брата заявниця була неповнолітньою, проживала разом з братом, навчалася у закладі освіти та перебувала у матеріальній залежності від брата будучи на його утриманні. Брат забезпечував її життєві потреби, а саме: надавав кошти на проживання, продукти харчування, одяг та інші необхідні речі, забезпечував повсякденні потреби та підтримував її. Ця матеріальна допомога носила постійний характер і була основним джерелом її існування як неповнолітньої особи. Після загибелі брата вона втратила особу, яка фактично здійснювала її утримання. При зверненні до ТЦК з метою оформлення соціальної виплати у вигляді одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю брата, вона отримала роз`яснення, що для реалізації права на одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого військовослужбовця їй необхідно надати документ на підтвердження факту перебування на утриманні, а саме рішення суду. Встановлення факту перебування на утриманні загиблого має юридичне значення, оскільки є необхідною умовою для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статей 16-1 та 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Без встановлення цього факту вона позбавлена можливості реалізувати своє право на державну соціальну гарантію.
У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали з викладених у ній підстав. Крім цього, заявник пояснила, що в 2015 році приїхали до м. Овруч. Мати захворіла та померла. Брат допомагав матері і їй. Джерелом доходу був заробіток брата. На момент смерті брата була неповнолітньою. 
Представник заявника пояснив, що на момент смерті брата заявник була сиротою. Брат не встиг оформити документи на опікунство сестри. 
Представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги які пред`явлені в заяві підтримує. 
Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, дійшов наступного висновку.
У ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його матір`ю є ОСОБА_7 , а відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України. 
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7 , про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 . 
08.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 на ім`я ОСОБА_1 було виписано сповіщення сім`ї №33 про те, що її брат солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Шевченко, Покровського району Донецької області. 
Довідка, видана центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради №997 від 17.03.2025 свідчить, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав без реєстрації, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 . На день смерті у вказаній квартирі проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. 
Заявник є студенткою Житомирського медичного інституту, начається на денній державній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2024 року по 01.07.2027 року, що підтверджується копією довідки №248 від 15.04.2025 року. 
21.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», але отримала відмову у її призначенні так як не належить до непрацездатних членів сім`ї загиблого, про що свідчить лист №0600-0204-8/101663 від 17.11.2025 року. 
Також, 24.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_10 із заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_11 брата ОСОБА_3 . 
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової шрошової допомоги та компенсаційних сум від 10.04.2026 №25Д, комісія дійшла висновку про повернення ОСОБА_1 на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, з метою надання документів, які в розумінні ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (судове рішення, яке набрало законної сили про перебування на утриманні загиблого на дату загибелі).
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що добре знайома із заявником з 2015 року. ОСОБА_10 померла від онкології, а потім загинув і брат на війні. Заявник залишилися одна будучи неповнолітньою після смерті матері і брата. Заявник не працювала і доходів не мала. Брат допомагав матеріально, скидав гроші на картку. 
Свідок ОСОБА_11 показала, що товаришує із заявницею з 2019 року. Фінансово забезпечував заявницю брат ОСОБА_12 , оскільки офіційного доходу вона не мала. У ОСОБА_13 сім`ї не було, дітей також. 
Питання виплати сім`ям загиблих військовослужбовців одноразової грошової допомоги регулюється постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Так, ч.2 вказаної постанови установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до положень ч.8 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
За приписами ч.ч.1,2 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до вимог ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).
Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18).
Також Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17 сформував висновок, що: «для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: факт проживання з загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Відповідно для встановлення факту проживання однією сім`єю важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання, то за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
В ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено саме, які члени сім`ї вважаються утриманцями. Так, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
В ч. 8 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.
З огляду на викладені обставини, в суду не має підстав не довіряти поясненням заявника та його представника, показам свідків, а зібрані у справі докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на утриманні брата ОСОБА_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 , тому суд приходить до висновку, що даний факт є доведеним. 
Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 на утриманні брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: | | Я.  В.  Кулініч

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 12 серпня 2026 року, а повний текст складено 17 серпня 2026 року