СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/14189/26
пр. № 2-о/759/414/26
18 червня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва 
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Косінської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту спільного проживання на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:
І. Позиція сторін у справі
у травні 2026 р. до суду надійшла вищезазначена заява про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті.
Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25.09.2014 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 за життя був військовим пенсіонером та перебував на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Після його смерті залишилася недоотримана сума пенсії, нарахована згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2022 у справі №640/30975/21 за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 у сумі 289434 грн 13 коп., та рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №320/44038/23 за період з жовтня 2023 року по липень 2024 року у сумі 42371 грн 40 коп., всього на загальну суму 331805 грн 53 коп. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 з чоловіком були зареєстровані за різними адресами вони фактично проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , до самого дня його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням №2595/05-16 від 30.03.2026 у виплаті недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_1 відмовило та повідомило про необхідність документального підтвердження її спільного з ним проживання на день його смерті, а також, що у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером необхідно встановити у судовому порядку. 

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду
відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2026 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 37-38).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду (а.с. 39).
Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, 18.06.2026 представником подано заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини викладені у заяві (а.с. 42).
Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

ІІІ. Фактичні обставини справи
cудом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.09.2014 серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
20.011.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.11.2025 серії НОМЕР_2 (зв. а.с. 12). 
Згідно Акта від 28.06.2023 №829 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають чоловік ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1 . Власницею квартири є дружина заявника ОСОБА_1 (а.с. 14-16).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353436121 від 07.11.2023 та договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 16-19).
Як вбачається з довідки ТОВ «Керуюча компанія «АКАДЕМ-КВАРТАЛ» №708 від 23.03.2025, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно фактично спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , з червня 2023 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сплачують житлово-комунальні послуги (зв. а.с. 19).
Довідкою №41 від 24.01.2022, виданою ОСОБА_1 підтверджується, що вона та її сім`я, що проживає разом з нею, чоловік ОСОБА_2 , дійсно проживає та сплачує комунальні послуги ТОВ «Інвестбудгаличина», яке обслуговує будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Згідно довідки від 13.02.2022 № 1509/35-10/13 Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 з 01.01.2022 взятий на облік до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як ветеран військової служби, за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на обліку в ЄДРАП за вказаною адресою перебуває його дружина ОСОБА_1 (зв. а.с. 20).
Як вбачається з рахунків та банківських чеків, ОСОБА_1 сплачувала житлово-комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_1 , у період 2023-2025 років (а.с. 27-34).
Рішенням №2595/05-16 від 30.03.2026 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виплаті недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_1 відмовлено та повідомлено про необхідність документального підтвердження її спільного з ним проживання на день його смерті (а.с. 13, 14).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду
відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви про встановлення зазначеного юридичного факту, що існує спір про право між заявником та заінтересованими особами.
У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.
Фізична особа може мати кілька місць проживання (частина шоста статті 29 ЦК України).
При виборі місця проживання громадяни керуються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні.
Відповідно до ст. 3 даного Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадян України на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати або перебувати.
Відповідно до ст. 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 27 СК України визначено, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Надані докази підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна, піклування чоловіка та жінки один про одного. 
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 , заявник зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для отримання в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві недоодержаної пенсії її померлого чоловіка.. 
Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про встановлення факту того, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловік та дружина, а тому заяву підлягає задоволеню. 
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 3, 21, 36, 74 СК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту спільного проживання на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська