ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/9645/25
Провадження № 2/362/2428/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, 
в с т а н о в и в:
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості в якому просить стягнути із  ОСОБА_1  на їх користь заборгованість за кредитним договором №27581518 від 23.10.2024 року у розмірі 17 680.82 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 13 400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 280,32 грн. - заборгованість за пенею( штрафами), стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.10.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір №27581518 за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних сисем Позикодавця. Договір укладено у вигляді електронного документу, та підписаний одноразовим ідентифікатором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника. Сума кредиту становила 4000 грн., строком на 365 днів. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду становить 0,55 %. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою ставкою 1,0%. Підписавши та отримавши кредитні кошти, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом.
10.11.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №10-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №27581518. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділене правом вимоги до відповідача за договором №27581518. Станом на дату подання позову до суду, заборгованість за договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами несплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, загальний розмір якої, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17 680,82 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги- 13400,00 грн.; заборгованість за пенею або штрафами - 280,82 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без виклику сторін (т. 2 а.с. 5-6).
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача (а.с. 9).
ОСОБА_1 , належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 2 а.с. 11, 12), правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23.10.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №27581518 (т. 1 а.с. 38-61).
Відповідно до п. 2.1 договору, типом кредиту є кредит. Кредит надається в загальному розмірі 4000 грн.
В силу п. 2.3 договору, строк, на який надається кредит складає 365 днів, який починається з 23.10.2024 та закінчується 22.10.2025 (включно), та складається з дисконтного періоду та поточного періоду.
Дисконтний період складає 14 днів,що наступає з дати видачі кредиту та завершується 05.11.2024 (рекомендована дата платежу) (п. 2.4 договору). Поточний період складає 351 днів, що наступає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду, і закінчується 22.10.2025 ( дата остаточного погашення заборгованості) (п. 2.5 договору). 
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховуються за дисконтною ставкою в розмірі - 200,75% відсотків річних (денна процентна ставка - 0,55 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного періоду( п. 2.6 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою процентною ставкою в розмірі - 362% відсотків річних ( денна процентна ставка - 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду ( п. 2.7 договору). Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Позичальнику рекомендується (не обов?язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 05.11.2024 (день завершення дисконтного (пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 22.10.2025 (останнього дня строку кредитування) ( п. 2.8 договору) Орієнтовна загальна вартість кредиту складе 18 348 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 14348 грн. та суму кредиту у розмірі 4000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, на дату укладення Договору, 3024.85%. Денна процентна ставка, на дату укладення цього Договору, розраховується за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та становить: 14348 грн. / 4000 грн. / 365 днів х 100% = 0.98 відсотків в день ( п. 2.9 договору).
ТОВ «ЕКО ФІН» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти згідно умов договору, що підтверджується квитанцією №42969-81751-18173 від 23.10.2024 року про перерахування грошових коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 у розмірі 4000 грн. (т. 1 а.с. 129).
10.12.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про пролонгацію №3/27581518 до договору про споживчий кредит від 23.10.2024 №27581518Відповідно до статей 651, 653, 654 Цивільного кодексу України та пунктів 3.3.1. - 3.3.9. Договору Сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 24.12.2024. У зв`язку з продовженням (поновленням) дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами Сторони погодили внести зміни в пункти 2.4., 2.5. та 2.8. Договору, виклавши їх в наступній редакції: «2.4. Дисконтний (Пільговий) період складає 63 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.12.2024 (рекомендована дата платежу).». «2.5. Поточний період складає 302 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 22.10.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).»» «2.8.Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 24.12.2024 (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 22.10.2025 (останнього дня строку кредитування).»(п.1.1. додаткового договору)
Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №27581518 від 23.10.2024 року, в редакції Додаткового договору від 10.12.2024 року № 3/27581518 станом на 25.11.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 17680,82 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 13400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 280,32 грн. - заборгованість за пенею( штрафами) (т. 1 а.с. 131-143).
10.11.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №10-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕКО ФІН» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ЕКО ФІН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 144-152).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №№10-11/25 від 10.11.2025 року, позивач набув право вимоги за договором №27581518 від 23.10.2024 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , заборгованість за договором становить 17680,82 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 13400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 280,32 грн. - заборгованість за пенею( штрафами) (а.с. 66).
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно із ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Судом достовірно встановлено, що позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості не сплачує.
З огляду на викладене, позивачем доведено належними доказами укладення відповідачем договору №27581518 від 23.10.2024 року та неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором, наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 680,82 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 13 400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 280,32 грн. - заборгованість за пенею (штрафами).
Доказів, що спростовують позовні вимоги та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, суду не надано. 
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «Факторинг Партнерс» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.
За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Так, у матеріалах справи міститься: копія договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, витяг з акту №22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025 року (а.с. 194-198, 207).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у рішенні в справі Laventsv. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі №756/2114/17 від 13.02.2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого вст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати в розмірі 3000,00 грн. відповідатимуть критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечитимуть принципу розподілу таких витрат
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 6, 526, 527, 530, 627, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію» , статтями 43, 49, 76 - 80, 81, 141, 258, 262, 263, 265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №27581518 від 23.10.2024 року у розмірі 17 680,82 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та понесених витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Текст рішення складено 27.07.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко