номер провадження справи 24/76/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2026 Справа № 908/1573/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 908/1573/26
за позовом: Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829)
до відповідача: Фермерське господарство "ЛАІР" (71031, Запорізька область, Пологівський район (стара назва Більмацький р н), село Шевченківське, вул. Космонавтів, буд. 10, ЄДРПОУ 33256326)
про стягнення 1 394 573,98 грн.

за участю представників: 
від позивача: Маркова В.Є., довіреність від 10.12.2024
від відповідача: не прибув
СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства "ЛАІР" про стягнення з відповідача заборгованість за Договором фінансового лізингу № МБ ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021, яка станом на 14.06.2026 (включно) складає 1 394 573,98 грн, у тому числі: заборгованість з оплати частини вартості Предмету лізингу 1 033 408,93 грн; заборгованість по винагороді Лізингодавцю за отриманий в лізинг Предмет лізингу 361 165,05 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 29.06.2026 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1573/26 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
Ухвалою суду від 30.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1573/26 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/76/26. Підготовче судове засідання призначено на 13.07.2026.
Ухвалою суду від 13.07.2026 задоволено заяву представника Акціонерного товариства "ПУМБ" про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі №908/1573/26.
Ухвалою суду від 13.07.2026 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 06.08.2026, яке було перенесено на 13.08.2026.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 13.08.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Своїм правом бути присутніми у судовому засіданні відповідач не скористався. Письмового відзиву не надав.
Ухвала суду від 30.06.2026 про відкриття провадження у справі № 908/1573/26 направлялась судом відповідачу в його електронний кабінет та доставлено 20.07.2026, про що свідчить довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа. 
Крім того, про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/1573/26.
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
В засіданні 13.08.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

08.09.2021 між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (надалі - Позивач, Банк, Лізингодавець) та Фермерським господарством «ЛАІР» (надалі - Відповідач, ФГ «ЛАІР», Лізингоодержувач) укладений Договір фінансового лізингу № МБ-ZAP-ФЛ-14810 із Додатковою угодою №1 від 22.09.2021. 
Відповідно до п. 11 Преамбули Договору та п.1.1. Загальних умов Договору Банк передав у платне володіння та користування майно: Колісний транспортний засіб марки Volkswagen, Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, 2021 р.в., зазначений в Додатку «Специфікація» до Договору (надалі - Предмет лізингу), а ФГ «ЛАІР» зобов`язалося прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі в строки та умовах, визначених Договором.
Так, відповідно до п.1.1. Договору, Лізингодавець набув у свою власність і передав Лізингоодержувачу на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу.
Згідно акту № 1 від 24.09.2021 приймання-передачі предметів лізингу в лізинг за Договором фінансового лізингу № МБ-ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021, позивач передав відповідачу: загальний легковий універсал VOLKSWAGEN SR/ACDPYD2/QA8QA8D5019 G1BKVR64BIB1B, тип TOUAREG, номер кузова/шасі НОМЕР_1 ; 2021 року випуску; реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій; Свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_3 від 24.09.2021, видане ТСЦ 8048 в м. Київ.
Таким чином, Лізингодавець АТ «ПУМБ» належним чином виконав свої обов`язки за Договором у повному обсязі.
За правилами п. 12 Преамбули Договору та п. 1.2. Загальних умов Договору строк лізингу становить 36 місяців з дати підписання акту приймання-передачі предмета лізингу, тобто строк закінчення Договору - 24.09.2024.
Однак, незважаючи на те, що ФГ «ЛАІР» користується Предметом лізингу, лізингові платежі в строки та на умовах, визначених Договором, не сплачує, Предмет лізингу не повертає.
Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо сплати лізингових платежів у визначений Договором строк, а також невиконання вимоги про повернення об`єкта лізингу стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» операції з лізингу віднесені до кредитних операцій.
Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.
За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.
Відповідно до статті 806 Цивільного Кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються:
1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу;
2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу;
3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2449/17, від 26.04.2018, у справі № 911/3483/16, від 21.02.2020 у справі №910/10191/17.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно сплачувати лізингові платежі.
ФГ «ЛАІР» з моменту укладення Договору по 24.02.2022 сплачувало по графіку лізингові платежі, які включали в себе відшкодування частини вартості майна, переданого в лізинг, та винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно.
Однак після вказаної дати припинив виконувати зобов`язання за Договором.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації, АТ «ПУМБ» відстрочило відповідачу сплату чергових лізингових платежів на 3 місяці (за березень, квітень та травень - строк платежів з відшкодування частини вартості предмета лізингу перенесено на 24.06.2022; строк сплати винагороди/комісії за березень та квітень перенесено на 2 місяці на 24.05.2022р.) згідно затвердженого нового графіку платежів (відповідний лист клієнту міститься в матеріалах справи).
Але, відповідач припинив виконувати належним чином свої договірні зобов`язання перед Банком, внаслідок чого з 24.06.2022 виникло прострочення зі сплати винагороди Лізингодавця за отриманий в лізинг Предмет лізингу (лізингових платежів) за цим Договором, а 24.05.2022 прострочка зі сплати платежів по відшкодуванню частини вартості предмета лізингу, про що свідчить розрахунок заборгованості за Договором.
18.07.2022, керуючись пунктами 6.1, 6.2, 6.10 Загальних умов Договору, Банк направив Лізингоодержувачу Вимогу про погашення простроченої заборгованості за вих. № KHO-61.1.3.2/98 від 13.07.2022 в строк 3 (три) банківські дні з моменту отримання даної вимоги.
Однак, зазначена вимога не була виконана ФГ «ЛАІР».
Згідно п. 6.1.1 Загальних умов Договору, позивач та відповідач узгодили, що у разі, зокрема, несплати Лізингоодержувачем лізингового платежу (частково або в повному обсязі) та якщо прострочення сплати становить більше 60 (календарних) днів з дня настання строку платежу, лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити умови Договору.
Згідно п. 6.3 Загальних умов Договору, якщо Лізингоодержувач у встановлений згідно з п. 6.2. Загальних умов строк не усуне зазначені порушення, Лізингодавець має право вимагати від Лізингоодержувача сплатити Викупний платіж на умовах пункту 6.4. Загальних умов, а Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Викупний платіж.
Таким чином, на підставі п. 6.4. Загальних умов Договору, станом на 28.08.2022 (включно) позивачем було нараховано ФГ «ЛАІР» Викупний платіж, який складався з: суми невідшкодованої частини залишкової вартості Предмету лізингу в розмірі 1 033 408,93 грн, в т. ч. ПДВ; суми комісійної винагороди за дострокове погашення у розмірі 5 % від суми достроково сплачених лізингових платежів в розмірі 46 670,08 грн, без ПДВ; суми винагороди Лізингодавцю за отриманий в лізинг Предмет лізингу в розмірі 112 949,82 грн, без ПДВ.
Отже, загальний розмір Викупного платежу, який підлягав до сплати Лізингоодержувачем станом на 28.08.2022 (включно) становив: 1 193 028,83 грн.
Згідно п. 6.4.1 Загальних умов Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Викупний платіж протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту направлення Лізингодавцем відповідної вимоги.
Згідно п. 6.5 Загальних умов Договору, Лізингоодержувач протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення Лізингодавцем вимоги про сплату викупного платежу зобов`язаний сплатити в повному обсязі (погасити) всю заборгованість (включаючи викупний платіж) перед Лізингодавцем згідно Договору, в т.ч. усі прострочені платежі, штрафні санкції, передбачені Договором та чинним законодавством, відшкодувати усі збитки, завдані Лізингоодержувачем за Договором та у зв`язку з ним.
Крім того, згідно п. 6.10 Загальних умов Договору, Лізингодавець має право вимагати повернення Предмету лізингу від Лізингоодержувача (вилучити Предмет лізингу у Лізингоодержувача), у тому числі у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в будь-який спосіб за вибором Лізингодавця, який не суперечить чинному законодавству, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 60 календарних днів.
Відповідно до п. 10.9. Загальних умов Договору будь-які повідомлення та/або документи, що направляються Сторонами одна одній у зв`язку з Договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані:
А) для повідомлень у паперовій формі - рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторін, зазначену в Договорі. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією Стороною іншій за адресою, зазначеною у Договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої Сторони, виключно у разі укладення Сторонами відповідної додаткової угоди до Договору. Датою отримання таких повідомлень вважається дата їх особистого вручення; датою отримання повідомлення, направленого Лізингодавцем Лізингоодержувачу вважається сьомий календарний день з дати реєстрації Банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому Лізингоодержувач несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів);
Б) для повідомлень в електронній формі - засобами дистанційного обслуговування клієнтів, запровадженої у банку (зокрема система «Клієнт-Банк», «Інтернет Банкінг» тощо) , системи електронного документообігу «Вчасно». Датою отримання таких повідомлень вважається дата його відправлення (якщо таке відправлення було здійснено до спливу банківського дня), або наступний банківський день (якщо відправлення було здійснене після спливу банківського дня), або перший за днем відправлення банківський день (якщо відправлення було здійснене у неробочий день). Крім того, Лізингодавєць має право направляти Повідомлення Лізингоодержувачу , використовуючи сервіси систем миттєвих повідомлень мессенджерів (зокрема SMS, Viber, Telegram-повідомлення) на номер телефону уповноваженого представника Лізингоодержувача, електронним повідомленням на e-mail, уповноваженого представника Лізингоодержувача що зазначені в договорі.
На підставі пунктів 6.3, 6.4 Договору, 06.09.2022 Банк направив в електронній формі засобами системи «Клієнт-Банк» та на електронну адресу відповідача (зазначену в договорі), а відповідач отримав в цей же день письмову вимогу за вих. № KHO 61.1.3.2/135 від 29.08.2022 про сплату викупного лізингового платежу.
Згідно вказаної вимоги, Банк вимагав сплатити викупний лізинговий платіж або повернути Предмет лізингу Лізингодавцю.
Однак, зазначена вимога також була залишена Лізінгоодержувачем без виконання - Предмет лізингу не повернутий Лізингодавцю, викупний платіж не сплачено.
Відповідно до п. 10.5. Загальних умов Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати рахунки, передбачені умовами Договору, в т.ч. пунктами 2.5., 2.7., 2.11., 2.14.,4.9., 6.7.3. Загальних умов, пунктів 9 та/або 11 Додатку «Страхування» протягом трьох днів з моменту їх направлення Лізингодавцем. Рахунки, передбачені умовами Договору, та інша інформація щодо стану заборгованості можуть в будь-який час надіслані Лізингодавцем Лізингоодержувачу за допомогою електронного повідомлення або поштовим повідомленням на адреси/ реквізити вказані в пункті 7 Преамбули Договору, або в інший спосіб за вибором Лізингодавця. Лізингодавець не зобов`язаний (за умови відсутності відповідної письмової вимоги від Лізингоодержувача) надавати в паперовій формі рахунки та будь-яку інформацію щодо стану заборгованості Лізингоодержувача за Договором.
Згідно п. 6.5 Загальних умов Договору, Лізингоодержувач протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення Лізингодавцем вимоги про сплату викупного платежу зобов`язаний сплатити в повному обсязі (погасити) всю заборгованість (включаючи викупний платіж) перед Лізингодавцем згідно Договору.
Однак, Лізингоодержувач не сплатив вказану вище заборгованість за Договором.
Таким чином станом на 14.06.2026 (включно), згідно укладеного Договору відповідач має заборгованість за Викупним платежем, а також всіма іншими платежами за Договором, загальна сума яких становить: 1 394 573,98 грн, у тому числі: заборгованість з оплати частини вартості Предмету лізингу складає 1 033 408,93 грн; заборгованість по винагороді Лізингодавцю за отриманий в лізинг Предмет лізингу складає 361 165,05 грн.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України ).
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За загальним правилом, на особу покладається обов`язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов`язання (абзац 2 ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України).
Неналежне ставлення до виконання цього обов`язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов`язання.
Так, статтею 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Цивільний кодекс України, крім обов`язку належного виконання зобов`язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно з ч. 1 ст. 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Від виконання основного зобов`язання (сплата лізингових платежів та/або повернення Предмета лізингу у встановлених Договором випадках) відповідач не звільнений.
Нормами Закону України «Про фінансовий лізинг» та умовами укладеного Договору фінансового лізингу не передбачено можливості припинення Лізингоодержувачем в односторонньому порядку проведення лізингових платежів та позбавлення кредитора права на отримання винагороди та компенсації вартості Предмета лізингу.
За таких обставин заборгованість за Договором фінансового лізингу № МБ ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021 станом на 14.06.2026 (включно) становить 1 394 573,98 грн, у тому числі: заборгованість з оплати частини вартості Предмету лізингу 1 033 408,93 грн; заборгованість по винагороді Лізингодавцю за отриманий в лізинг Предмет лізингу 361 165,05 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Невиконання відповідачами своїх договірних зобов`язань є порушенням не тільки умов договору фінансового лізингу, але й вищенаведених норм Цивільного кодексу України.
З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за договором фінансового лізингу в сумі 1 394 573,98 грн станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобов`язань щодо оплати лізингових платежів не надав.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 16734,89 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Фермерське господарство "ЛАІР" (71031, Запорізька область, Пологівський район (стара назва Більмацький р н), село Шевченківське, вул. Космонавтів, буд. 10, ЄДРПОУ 33256326) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за Договором фінансового лізингу № МБ ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021 у розмірі 1 394 573,98 гривні (один мільйон триста дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сімдесят три гривні 98 копійок), у тому числі: заборгованість з оплати частини вартості Предмету лізингу 1 033 408,93 гривень (один мільйон тридцять три тисячі чотириста вісім гривень 93 копійки); заборгованість по винагороді Лізингодавцю за отриманий в лізинг Предмет лізингу 361 165,05 гривень (триста шістдесят одна тисяча сто шістдесят п`ять гривень 05 копійок) та 16 734,89 гривні (шістнадцять тисяч сімсот тридцять чотири гривень 89 копійок).
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.08.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян