Справа №461/5436/26
Провадження №3/461/2352/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
12.07.2026 о 09:44 год. у м. Львові по вул. Городоцька, 61, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Форд Фокус з д. н. з. НОМЕР_1 та не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви чи клопотання від нього не надходили. 
Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленим про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Галицькому районному суді м. Львова, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, у порядку ст. 268 КУпАП у зв`язку з наявністю достатніх даних про повідомлення ОСОБА_1   про місце і час розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З диспозиції ч.1 ст.122-2 КУпАП відомо, що відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно з пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил  
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 717328 від 12.07.2026; рапортом інспектора поліції, долученим до протоколу, зі змісту якого встановлено, що такий відображає перебіг подій наведених у протоколі; відеозаписом (відео файлами), який міститься на DVD-диску; іншими матеріалами справи.
Наявний у матеріалах справи та досліджений в судовому засіданні відеозапис стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 . Так, із відеозаписів вбачається, що працівники поліції, використовуючи проблискові маячки синього та червоного кольорів, а також спеціальні звукові сигнали, здійснювали переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який не реагував на законну вимогу про зупинку транспортного засобу. 
Вказаний відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Вказані вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений у силу ст.255 КУпАП уповноваженими на те особами.
Так, суд враховує також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення та додатках до них, - суду не скеровував.
Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо досліджені в ході розгляду даної справи в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання у доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні наступного адміністративного правопорушення: - невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, відповідно.
Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 КУпАП – не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП - не встановлено.
Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника (молодий вік), ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 статті 122-2 КУпАП.
Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети – виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.
Згідно з п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 /сто п`ятдесят три/ грн. 00 коп. в дохід держави.  
2. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Суддя Ольга ПАВЛЮК