ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року   Справа № 903/1130/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Саврій В.А. 

секретар судового засідання Дехтярук І.А. 
за участю представників:
скаржника: Сахарчук А.А.
боржника: Окунєв І.С. 
арбітражний керуючий: Білик О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 20.11.2025 суддею Якушевою І.О. у м. Луцьк (повний текст ухвали складено 25.11.2025) у справі № 903/1130/23
за заявою фізичної особи ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/1130/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 до ТзОВ "Сотік Агро" про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.11.2025 у даній справі у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника відмовлено.
Не погодившись із постановленою ухвалою, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просило останню скасувати та прийняти ухвалу про задоволення заяви ГУ ДПС у Волинській області про визнання кредиторських вимог на суму 12012496, 89 грн. 
Обґрунтовуючи доводи скарги управління вказало, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог, не дав оцінки тій обставині, що як боржнику та і арбітражному керуючому (ліквідатору) з моменту визнання банкрутом надсилались податкові повідомлення-рішення, які є в основі заяви про визнання кредиторських вимог. Однак, вони по суті нарахувань оскаржені не були і є в силу ПК України податковим боргом, який крім письмового повідомлення сторін був відображений в електронному кабінеті платника і твердження платника про те що їм невідомо про дані нарахування на протязі двох років провадження у справі є безпідставне.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.12.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.11.2025 у справі № 903/1130/23; зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою управління до надходження матеріалів справи № 903/1130/23 Північно-західним апеляційним господарським судом з Верховного Суду. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2026 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.11.2025 у справі № 903/1130/23; призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 
Від арбітражного керуючого Білика О.А. на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв законну ухвалу на підставі ст. 60 КУзПБ.
В судовому засіданні представники учасників провадження надали пояснення в обґрунтування своїх правових позицій по суті справи. 
Згідно ст. 269 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши в судовому засіданні представників учасників провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.11.2023, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Сотік Агро"; визнано вимоги кредитора - фізичної особи ОСОБА_1 до боржника на суму: 2668042, 21 грн основного боргу - четверта черга; 60300 грн авансування витрат на заробітну плату арбітражного керуючого - перша черга; 26840 грн витрати на сплату судового збору - перша черга; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів товариства. 
17.11.2023 за № 71916 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Сотік Агро".
Постановою Господарського суду Волинської області від 05.09.2024 припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна боржника - ТзОВ "Сотік Агро" арбітражного керуючого Мачульного О.І.; задоволено клопотання боржника від 19.08.2024 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; визнано банкрутом ТзОВ "Сотік Агро" та відкрито ліквідаційну процедуру боржника строком на 12 місяців; ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Білика О.А. 
25.09.2025 Головного управління ДПС у Волинській області звернулось до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 12012496, 89 грн та 6056 грн. судових витрат.
В силу ст. 1 КУзПБ, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів). Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно ст. 45 цього Кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Відповідно до ст. 39 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі: пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Кодексом (частина чотирнадцята статті 39 Кодексу). Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог. 
Відповідно до ч. 3 ст. 59 КУзПБ, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.
Частиною 4 ст. 60 КУзПБ обумовлено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної ст. 64 цього Кодексу. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Як зазначено вище, ухвалою суду першої інстанції від 16.11.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Сотік Агро".
Постановою Господарського суду Волинської області від 05.09.2024 боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 скасовано постанову Господарського суду Волинської області від 05.09.2024 та направлено справу до Господарського суду Волинської області для продовження розгляду на cтадію розпорядження майном. Постановою Верховного Суду від 12.03.2025 скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 та залишено в силі постанову Господарського суду Волинської області від 05.09.2024. 
Відтак, постанову Господарського суду Волинської області про визнання боржника банкрутом слід вважати чинною з моменту її прийняття, тобто з 05.09.2024, що у свою чергу спростовує доводи ГУ ДПС у Волинській області про визнання товариства банкрутом з 12.03.2025, тобто з моменту прийняття постанови Верховного Суду від 12.03.2025.
Враховуючи вказані обставини, суд констатує, що заява Головного управління ДПС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника надійшла під час процедури ліквідації. 
Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим Кодексом, законами з питань митної справи. 
В силу підпункту 38.1. ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. 
З матеріалів заяви управління про визнання грошових вимог вбачається, що останнє стверджує про те, що у зв`язку із визнанням ТзОВ "Сотік Агро" банкрутом, на підставі наказу від 07.10.2024 № 3424-п та наказу від 31.10.2024 № 3715-п "Про перенесення термінів перевірки", ГУ ДПС у Волинській області було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку за період з 01.01.2021 по 09.12.2024 ТзОВ "Сотік Агро", за результатами якої складено акт від 20.12.2024 № 35083/07-06/37437232. Вказаним актом встановлено порушення товариством податкового законодавства зі сплати наступних платежів, а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку в сумі 770006, 77 грн - основний платіж, податковий борг виник на підставі акту перевірки від 20.12.2024 № 35083/07-06/37437232, згідно чого винесено податкове повідомлення-рішення від 16.01.2025 № 0015202408, встановлено порушення за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 по терміну сплати 17.02.2025; з військового збору в сумі 45272, 41 грн - основних платіж, податковий борг виник на підставі акту перевірки від 20.12.2024 № 35083/07-06/37437232, згідно чого винесено податкове повідомлення-рішення від 16.01.2025 № 0015222408, встановлено порушення за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 по терміну сплати 17.02.2025; з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 1427835, 20 грн податковий борг виник на підставі акту перевірки від 20.12.2024 № 35083/07- 06/37437232, яким встановлено заниження податку на прибуток за 2023 рік, згідно чого винесено податкове повідомлення-рішення № 0011020706 від 14.01.2025 в сумі 1298032 грн (основного платежу) та 129 803, 20 грн 27.02.2025 (штрафна санкція) по терміну сплати 27.02.2025; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 9617105, 10 грн, податковий борг виник на підставі акту перевірки від 20.12.2024 № 35083/07-06/37437232, згідно чого винесено: податкове повідомлення-рішення від 14.01.2025 № /0011040706 в сумі 6380912 грн. (основний платіж), в сумі 638091, 22 грн (штрафна санкція), як зазначено в ППР порушення встановлено за період: грудень 2021, січень-грудень 2022, січень-грудень 2023, січень-вересень 2024 по терміну сплати 27.02.2025; податкове повідомлення-рішення № 0011070706 від 14.01.2025 в сумі 2596730 грн (штрафна санкція) як зазначено в ППР порушення встановлено за період: вересень 2024 по терміну сплати 11.02.2025. Крім цього, згідно зі ст. 129 ПК України нараховано пеню на податкове повідомлення - рішення № 0011040706 з 20.12.2024 по 14.01.2025 в сумі 1371, 88 грн; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Дубівській ТГ Ковельського району) становить 27361, 35 грн, (основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданих боржником декларацій (розрахунок): № 9034290754 від 20.02.2024 в сумі 8409, 75 грн по терміну сплати 29.01.2025, № 9035611651 від 18.02.2025 в сумі 9475, 80 грн по терміну сплати 29.04.2025 та 29.07.2025; із земельного податку з юридичних осіб по Дубівській ТГ Ковельського району становить: 14165, 90 грн (основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданих боржником декларацій: № 9034295663 від 20.02.2024 в сумі 1439, 63 грн по терміну сплати 30.12.2024 , в сумі 1439, 61 грн по терміну сплати 30.01.2025, № 9035611606 від 18.02.2025 в сумі 1612, 38 грн по терміну сплати - 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025 та 01.09.2025; з орендної плати з юридичних осіб (Сошичненська ТГ Камінь-Каширського району) становить 95988, 16 грн (основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданих боржником декларацій: № 9034295048 від 20.02.2024 в сумі 9761, 13 грн по терміну сплати 30.12.2024, 30.01.2025 № 9035611529 від 18.02.2025 в сумі 10923, 70 грн по терміну сплати 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025; з єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди, за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 14762 грн, податковий борг виник внаслідок поданих боржником розрахунків: № 942306351 від 04.02.2025 в сумі 3652 грн по терміну сплати 10.02.2025, в сумі 3630 грн по терміну сплати 10.02.2025, № 9423063351 від 04.02.2025 в сумі 1870 грн по терміну сплати 10.02.2025, № 9035787050 від 18.02.2025 в сумі 1870 грн. по терміну сплати 20.02.2025, № 9071834159 від 20.03.2025 в сумі 1870 грн. по терміну сплати 20.03.2025, № 9107351035 від 21.04.2025 в сумі 1870 грн. по терміну сплати 21.04.2025. Управління вказало, що несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули статусу податкового боргу (заборгованості) ТзОВ "Сотік Агро".
Згідно ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду.
У п. 14.1.39. ПК України наведено визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Пункт 14.1.156. ПК України визначає також і податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно п. 31.1. ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. 
Згідно п. 37.2. ст. 37 ПК України, податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. 
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
Аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі положень пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 56.18 ст. 56, п. 57.3 ст. 57 та інших положень ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак, неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство. У податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1. ст. 36 ПК України). Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ст. 37 ПК України).
Водночас, згідно п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: - 54.3.1. - платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; - 54.3.2. - дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; - 54.3.3. - згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; - 54.3.5. - дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; - 54.3.6. - результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
ГУ ДПС у Волинській області у заяві послалося на те, що управлінням після проведення позапланової невиїзної документальної перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення від 16.01.2025 № 0015202408; від 16.01.2025 № 0015222408; від 14.01.2025 № 0011020706; від 14.01.2025 №0011040706; від 14.01.2025 №0011070706, у яких (у кожному зокрема) вказано, що за підприємством рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку в сумі 770006, 77 грн; по військовому збору в сумі 45272, 41 грн; по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства у сумі 1427835, 20 грн; по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 9617105, 10 грн.
Разом з цим, управлінням до заяви з грошовими вимогами до боржника не додано доказів на підтвердження надіслання відповідних податкових повідомлень - рішень боржнику. До заяви про визнання грошових вимог до кожного з податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області приєднало рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0600089017898, надісланого боржнику 16.02.2024, дата вручення - 22.02.2024.
Однак, місцевим господарським судом вірно зазначено про те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0600089017898, надісланого боржнику 16.02.2024, врученого 22.02.2024, не можна вважати належним доказом на підтвердження надіслання та вручення податкових повідомлень - рішень, які приймались у 2025 році. 
При цьому, інші додані заявником докази не підтверджують належного виконання останнім свого обов`язку, а тому підставно не враховані судом першої інстанції. 
З огляду на вказане, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що з огляду на не надання управлінням належних доказів вручення боржнику податкових повідомлень-рішень, наведених вище, відповідно, грошове зобов`язання боржника зі сплати податків на загальну суму 11860219, 48 грн не набуло статусу податкового боргу, оскільки неможливо встановити настання обов`язку боржника для його сплати, з яким пов`язується можливість податкового органу здійснювати заходи щодо стягнення суми такого зобов`язання - 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення.
Статтею 86 ПК України обумовлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відтак, грошові вимоги ГУ ДПС у Волинській області загальну суму 11860219, 48 грн, які ґрунтуються на акті перевірки від 20.12.2024 та винесених за результатами перевірки податкових повідомленнях-рішеннях від 16.01.2025 № 0015202408, від 16.01.2025 № 0015222408, № 0011020706 від 14.01.2025, від 14.01.2025 № 0011040706, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції. 
Окрім того, управління також просило визнати грошові вимоги до боржника зі сплати: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Дубівській ТГ Ковельського району) в розмірі 27361, 35 грн, (основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданих боржником декларацій (розрахунок) № 9034290754 від 20.02.2024 в сумі 8409, 75 грн, № 9035611651 від 18.02.2025 в сумі 9475, 80 грн; земельного податку з юридичних осіб по Дубівській ТГ Ковельського району у розмірі 14165, 90 грн ( основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданих боржником декларацій № 9034295663 від 20.02.2024 в сумі 1439, 63 грн в сумі 1439, 61 грн, № 9035611606 від 18.02.2025 в сумі 1612, 38 грн; орендної плати з юридичних осіб (Сошичненська ТГ Камінь-Каширського району) у розмірі 95988, 16 грн (основний платіж), податковий борг виник внаслідок поданої боржником декларації № 9034295048 від 20.02.2024 на суму 9761, 13 грн, № 9035611529 від 18.02.2025 на суму 10923, 70 грн; єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди, за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, у розмірі 14762 грн, податковий борг виник внаслідок поданого боржником розрахунку № 942306351 від 04.02.2025 в сумі 3652 грн. в сумі 3630 грн, № 9423063351 від 04.02.2025 в сумі 1870 грн, № 9035787050 від 18.02.2025 в сумі 1870 грн, № 9071834159 від 20.03.2025 в сумі 1870 грн, № 9107351035 від 21.04.2025 в сумі 1870 грн. Управління вказало, що боржник самостійно подавав декларації за цими податками. Терміни сплати цих податків: 29.01.2025, 29.04.2025, 29.07.2025, 30.12.2024, 30.01.2025, 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025, 30.12.2024, 30.01.2025, 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025, 10.02.2025, 10.02.2025, 10.02.2025, 20.02.2025, 20.03.2025, 21.04.2025.
Згідно пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1. ст. 46 ПК України).
Згідно п. п. 49.1.,49.2. ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
В силу п. 54.1. ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).
Відтак, з огляду на вказані приписи, можна дійти висновку про наступні етапи податкового обов`язку платника податку за загальним правилом: виникнення об`єкту оподаткування, обчислення платником суми податкового зобов`язання, подання декларації, сплата податку у визначені податковим законодавством строки. У разі добросовісного виконання платником податків наведених вище етапів податкового обов`язку платник податків уникає наслідків порушення податкового законодавства (зокрема, покладення на нього штрафних санкцій, визначених ПК України), а податковий орган, в свою чергу, може належно виконати свій обов`язок з реєстрації, перевірки та обліку платників податків тощо.
Положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений ПК України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації. Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні КУзПБ слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації за відповідним податком.
Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог.
Поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора. При цьому в ліквідаційній процедурі у банкрута не можуть виникати зобов`язання зі сплати обов`язкових платежів, оскільки господарська діяльність банкрута завершується і строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав. 
Згідно ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
Отже, поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора. При цьому в ліквідаційній процедурі у банкрута не можуть виникати зобов`язання зі сплати обов`язкових платежів, оскільки господарська діяльність банкрута завершується і строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав. 
Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом, що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. При цьому, на такі сподівання боржника не впливають вчинені ліквідатором непослідовні дії з подання звітності до податкового органу. 
З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України, зазначаючи, що після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури вимоги можуть заявляти виключно поточні кредитори із поточними вимогами, на які не поширюються обмеження, встановлені частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства.
Як зазначено вище, постановою місцевого господарського суду від 05.09.2024 боржника у даній справі визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Відповідно, з дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Управління послалось на те, що термін сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Дубівській ТГ Ковельського району) в розмірі 27361, 35 грн, - 29.01.2025, 29.04.2025, 29.07.2025; термін сплати земельного податку з юридичних осіб по Дубівській ТГ Ковельського району становить 14165, 90 грн ( основний платіж), - 30.12.2024, 30.01.2025, 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025; термін сплати орендної плати з юридичних осіб (Сошичненська ТГ Камінь-Каширського району) в розмірі 95988, 16 грн (основний платіж) - 30.12.2024, 30.01.2025, 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025; термін сплати єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди, за догов. ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності - 10.02.2025, 10.02.2025, 10.02.2025, 20.02.2025, 20.03.2025, 21.04.2025, що свідчить про те, що терміни сплати податків припадають на період визнання боржника банкрутом, тобто момент виникнення вимог управління за зобов`язаннями по сплаті цих податків настав у боржника після прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури - 05.09.2024, а отже, на підставі ст. 59 КУзПБ, грошові вимоги ГУ ДПС у Волинській області до боржника на загальну суму 152277, 41 грн обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.
Враховуючи усе вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви управління про визнання кредиторських вимог до боржника у даній справі. 
В силу ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області, судова колегія дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню, оскільки наведені управлінням аргументи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, за таких обставин, ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.11.2025 у справі № 903/1130/23 слід залишити без змін.
За результатами розгляду апеляційної скарги у даній справі, витрати по сплаті судового збору, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Волинської області від 20 листопада 2025 року у справі № 903/1130/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 903/1130/23 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складено "28" серпня 2026 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М. 

Суддя   Крейбух О.Г. 

Суддя   Саврій В.А.