ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3350/25  Номер провадження 33/814/863/26 | Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року | м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К. за участі адвоката Хлистун І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Хлистун Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Полтави від 03 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №0093/UA806000/2025 від 17.07.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 01.09.2023 року перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар автомобіль «TOYOTA AURIS», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів документів: декларація про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою від 01.09.2023 року та лист Благодійної організації «Благодійний фонд «Імені Олександра Калинчука» б/н, що містить неправдиві відомості щодо одержувача. 

Постановою Подільського районного суду м. Полтави від 03 липня 2026 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення за порушення митних правил у виді штрафу в розмірі 50% вартості предметів порушення митних правил, а саме в сумі 25830,42 грн.
Не погоджуючись з постановою суду її в апеляційному порядку оскаржує адвокат Хлистун І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, закрити провадження у справі, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Вказує, недоведеним факт порушення особою митних правил.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданої ОСОБА_1 до митниці, декларантом та водієм зазначено ОСОБА_1 , отримувач Благодійний фонд імені Олександра Калинчука, ЄДРПОУ 44793055, фактичне місце призначення розвантаження вантажу Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. Богдана Хмельницького, 40А, офіс, вид гуманітарної допомоги – транспортний засіб «TOYOTA AURIS».
Відповідно до листа – відповіді ОСОБА_2 від 11.04.2025 року, наданої на адресу Полтавської митниці, ОСОБА_1 йому не відомий, автомобілі, зазначені в листі, в тому числі «TOYOTA AURIS», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , не замовлялися та на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд «Імені Олександра Калинчука» не надходили, відтиск печатки та підпис на листах, складені від імені Фонду сфабриковані.
Відповідно до уніфікованої електронно-облікової системи Збройних Сил України станом на 22.04.2025 року відомості щодо реєстрації вказаного транспортного засобу відсутні, про що отримана відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 за №819/3778/бдр від 23.04.2025 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2022 року №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану пропуск, через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 (декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.
На підставі вищевикладеного слідує, що матеріали справи не підтверджують передачу переміщеного через митний кордон автомобіля отримувачу з гуманітарною метою.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що вина ОСОБА_1 в порушенні митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 МК України є доведеною, оскільки ОСОБА_1 , як декларант відповідальність за подання недостовірних відомостей при переміщенні товарів через митний кордон України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Хлистун Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Подільського районного суду м. Полтави від 03 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського апеляційного суду      Ю. В. Дряниця