Справа № 686/2187/26
Провадження № 2/686/4574/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Мазурок О.В.
при секретарі Колісник Л.В.
за участі відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26890 гривень 64 копійки.
В обґрунтування позову позивач вказав, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.
21.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг.
21.04.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №
501314183 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком.
Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання
угоди про надання кредиту. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.
У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної
вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані
основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.
Таким чином, 21.04.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501314183, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501314183, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 20 000,00 грн; процентна ставка – 21,99 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 24 місяців; дата повернення кредиту – 21.04.2023 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 21 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 1517,47грн.; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 207634693 від 21.04.2021 року, виписками по рахункам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .
Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.
Загальна заборгованість згідно з угодою № 501314183 від 21.04.2021 року становить 26890,64 грн (двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто грн шістдесят чотири коп.), (детальний розрахунок додається), з яких: 12 148,28 грн – за кредитом, 4 662,36 грн – по відсотках, 10 080,00 грн – по комісії.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову. 
Відповідач в судовому засідання позов визнача частково. Направила до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що вона не погоджується із позовними вимогами АТ «Сенс Банк» у частині нарахованих процентів та комісій і вважає розрахунок заборгованості необґрунтованим з наступних підстав. 21.04.2021 між нею та банком було укладено кредитний договір строком на 24 місяці, тобто до 21.04.2023 року. Після початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну вона втратила можливість своєчасно здійснювати платежі у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та відсутністю роботи. Банком було усно повідомлено про так звані кредитні канікули, однак жодних додаткових угод про продовження строку кредитування чи зміну умов договору нею не підписувалось. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Вважаю, що після закінчення строку дії кредитного договору 21.04.2023 року позивач не мав правових підстав для подальшого нарахування процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту. Також позивачем було включено до заборгованості комісію у розмірі 480 грн, однак фактично жодних додаткових послуг, за які могла б стягуватися зазначена комісія, я не отримувала. Позивач не надав доказів надання будь-яких окремих послуг, що є порушенням принципів добросовісності та справедливості, передбачених ст. 509 ЦК України, а також положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає нарахування такої комісії необґрунтованим та таким, що не підлягає стягненню. Більше того позивачем було в односторонньому порядку збільшено розмір комісії за обслуговування кредиту з 480 грн до 960 грн без укладення додаткової угоди та без її письмової згоди, що є незаконною зміною істотних умов договору. Положення Закону України «Про споживче кредитування» передбачають необхідність належного інформування позичальника та недопустимість зміни істотних умов кредитування без повідомлення та згоди споживача. Також прошу суд врахувати обставини воєнного стану та суттєве погіршення її матеріального становища після початку повномасштабної війни.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.
21.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг.
21.04.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №
501314183 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком.
Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання
угоди про надання кредиту. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.
У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної
вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані
основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.
Таким чином, 21.04.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501314183, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501314183, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 20 000,00 грн; процентна ставка – 21,99 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 24 місяців; дата повернення кредиту – 21.04.2023 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 21 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 1517,47грн.; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 207634693 від 21.04.2021 року, виписками по рахункам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .
Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.
Загальна заборгованість згідно з угодою № 501314183 від 21.04.2021 року становить 26890,64 грн., з яких: 12 148,28 грн – за кредитом, 4 662,36 грн – по відсотках, 10 080,00 грн – по комісії.
11.11.2025 року АТ «Сенс Банк» направило до ОСОБА_1 вимогу про усунення поршень, а саме вказує, що станом на 02.11.2025 року загальна сума заборгованості становить 26890,64 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту .
Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Умовами Договору № 501314183 про надання кредиту, встановлено зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати кредитодавцю комісії за надання їй послуги з розрахунково-касового обслуговування, а саме за обслуговування кредиту: а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення угоди без ПДВ. б) за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту,зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку сплачується згідно діючих тарифів банку.
Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії за надання послуги з розрахунково-касового обслуговування кредиту є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 10080,00 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості по кредитному договорі наданому до суду представником позивача.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що слід стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК», заборгованість по кредитному договору в розмірі 16810 гривень 64 копійки, з яких: 12148,28 грн – заборгованість по тілу кредиту, 4662,36 грн – заборгованість по відсотках.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1664 гривні 40 копійок та 1694 гривні 73 копійки витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 525,526, 612, 1048,1049,1050 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК», юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 100 м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714, заборгованість по кредитному договору в розмірі 16810 гривень 64 копійки, 1664 гривні 40 копійок сплоченого судового збору та 1694 гривні 73 копійки витрат на професійну правничу допомогу. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного тексту судового рішення апеляційної скарги .
Повний текст рішення складено 16.07.2026 року.

Суддя: