Справа № 565/1097/26
Провадження № 2/565/744/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі: 
головуючого судді       Зейкана І.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Ломази С.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про народження позивача, вказано, що в графі батько записаний - ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між батьками позивача розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина, відповідно позивач подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. 
15.12.2025 приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рибоваловою О.В. на усне звернення позивача щодо оформлення спадкових прав на майно, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , роз`яснено, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , 24 листопада 2025 року заведено спадкову справу № 131/2025. До обсягу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , входить частина в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Майно зареєстроване за ОСОБА_2 (титульний власник), колишньою дружиною спадкодавця. Все майно набуте подружжям під час шлюбу, тому належить подружжю на праві спільної сумісної власності. 
Позивачу було повідомлено, що чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки у спадковому майні. Після вивчення документів, наданих позивачем, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у майні, повідомлено, що неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки дане майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка спадкодавця в майні, титульним власником в якому є ОСОБА_2 , не визначена. 
У зв`язку з цим позивачу повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вбачається можливим. 
Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рибоваловою О.В. до складу спадкоємців ОСОБА_3 входить син померлого– ОСОБА_1 . Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Шумра І.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, до суду представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просить провести судове засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засіданні повідомлена належним чином, проте в матеріалах справи знаходиться її заява, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 20 грудня 1996 року, виданого Відділом реєстрації актів м.Кузнецовськ вбачається, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 09 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області підтверджується, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 09 квітня 2009 року розірвали шлюб, мати позивача після розірвання шлюбу залишила прізвище ОСОБА_5 . 
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 10 червня 2025 року Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Вараш Рівненської області.
Відповідно до копії довідки приватного нотаріуса Рибовалової О.В. від 15.12.2025, до обсягу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 входить частина в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Майно зареєстроване за ОСОБА_2 , колишньою дружиною спадкодавця. 
Копією договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2000 підтверджується, що ОСОБА_2 набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 24.03.2000
Із довідки №06/02-14 від 08 січня 2026 року виданої Приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Рибоваловою О.В. підтверджується, що в провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа №131/2025 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до матеріалів зазначеної спадкової справи до складу спадкоємців ОСОБА_1 входить син померлого – ОСОБА_1 . Інша інформація стосовно спадкоємців померлого станом на 08.01.2026 р. у спадковій справі відсутня. 
Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як вбачається з частини першої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Таким чином, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
З урахуванням наведеного, позивач оформити належним чином спадщину після смерті батька ОСОБА_3 не має можливості, оскільки під час набуття ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність подружжя квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , не було визначено розмір часток кожного із співвласників.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 Цивільного процесуального України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Із змісту позовної заяви вбачається, що відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру позбавляє можливості позивачу отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у позасудовому порядку.
Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права.
Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з приписів статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно із частинами першою, другою статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Як вбачається із частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Виходячи з наведених норм матеріального права, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2000 року. 
За відсутності домовленостей та шлюбного договору між співвласниками щодо розміру частки кожного з них у спільному майні подружжя законом презюмується рівність часток дружини та чоловіка у праві спільної сумісної власності подружжя.
У зв`язку з цим правильним є застосування принципу рівності часток співвласників при визначенні часток у спільній сумісній власності подружжя, які не визначені за домовленістю співвласників або законом.
Таким чином, частка співвласника нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить одну 1/2 частки квартири в цілому.
За змістом частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 570/997/19, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Згідно з копією довідки нотаріуса про коло спадкоємців від 08.01.2026, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спадщини, яка відкрилась у зв`язку із смертю ОСОБА_3 .
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийняв у встановленому законом порядку спадщину, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що невизначена частка спадкодавця ОСОБА_3 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , то необхідно визнати право власності за позивачем на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що залишилася як спадок після смерті його батька ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: № НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
.

Суддя          І.Ю.Зейкан