Справа № 309/1820/26
Провадження № 2/309/970/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сідей Я.Я.
за участю секретаря судового засідання: Росоха Д.І.
представника відповідача: Котелевського К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Хуст цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»
до 
ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 25.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1568-3974. Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальниця була попередньо ознайомлена. У відповідності до ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 14 100,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка – 0,01 % в день; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка : - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту.
Також Додатковою угодою №1 від 27.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 300,00 грн.
Також Додатковою угодою №2 від 29.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 100,00 грн.
Також Додатковою угодою №3 від 30.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Також Додатковою угодою №4 від 01.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Також Додатковою угодою №5 від 02.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Також Додатковою угодою №6 від 03.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900,00 грн.
Також Додатковою угодою №7 від 04.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 рокуКредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Також Додатковою угодою №8 від 06.09.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.
Також Додатковою угодою №9 від 10.09.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Також Додатковою угодою_№10 від 11.09.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Також Додатковою угодою_№11 від 12.09.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн. 
Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1568-3974 від 25.06.2025 року, шляхом здійснення платежів.
Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.
Станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 84 176,92 гривень, а саме: - заборгованість за кредитом – 24 923,45 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами – 46 403,47 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 12 100,00 гривень; - заборгованість по комісії – 750,00 гривень;
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №1568-3974 від 25.06.2025 р. у сумі : 84 176,92 гривень.
Ухвалою Хустського районного суду від 18.05.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
18.06.2026 року надійшов відзив, згідно якого представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що Позивач не довів належними та допустимими доказами факту надання Відповідачу кредитних коштів. Єдиним доказом на підтвердження видачі кредитних коштів є складена самим Позивачем довідка про перерахування коштів на платіжний засіб № НОМЕР_1 . Водночас така довідка не є первинним бухгалтерським документом, не містить усіх обов`язкових реквізитів платіжного документа, не підтверджує належність зазначеної банківської картки Відповідачу та не підтверджує факту зарахування коштів на рахунок Відповідача. Позивачем не надано виписок з банківських рахунків, платіжних доручень, меморіальних ордерів, документів платіжної системи EasyPay чи інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування коштів саме Відповідачу на виконання кредитного договору №1568-3974 від 25.06.2025 та додаткових угод до нього. Належними доказами факту видачі кредитних коштів та розміру заборгованості відповідно до усталеної практики Верховного Суду є саме первинні бухгалтерські документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», однак такі документи Позивачем не подані. 
26.06.2026 року представником відповідача надано додаткові пояснення у справі, у яких зазначив, що на момент подачі пояснень по справі, обставина видачі кредитних коштів є недоведеною, а тому позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню. 
Представник позивача Соломко А.Г. в судове засідання не з`явилася. Подала клопотання, у якому просить розгляд справи проводити без її участі, підтримує позов в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав поданий відзив та додаткові пояснення. У задоволенні позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором просив відмовити.
Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1568-3974, підписаний у порядку, визначеному ст. 13 ЗУ «Про електронну комерцію» у формі електронного документу, електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6490.
Згідно з умовами Договору Товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту – 14 100,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка – 0,01 % в день; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка : - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Дата повернення кредиту : 24.06.2026 року.
Крім того, 27.06.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 300,00 грн.
Додаткова угода № 1 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A8141.
29.06.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 100,00 грн.
Додаткова угода №2 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A0463.
30.06.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №3 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додаткова угода №3 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A3037.
01.07.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №4 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Додаткова угода №4 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A5049.
02.07.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №5 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додаткова угода №5 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A1047. 
03.07.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №6 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900,00 грн.
Додаткова угода №6 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A3170.
04.07.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №7 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Додаткова угода №7 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A3752.
06.09.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №8 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.
Додаткова угода №9 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A1735.
10.09.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №9 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн.
Додаткова угода №9 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A8139.
11.09.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №10 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Додаткова угода №10 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A9617.
12.09.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №11 до Договору про відкриття кредитної лінії №1568-3974 від 25.06.2025 року. Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00 грн.
Додаткова угода №11 укладена у формі електронного документу, яку було підписано одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора) A2036.
Згідно листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про підтвердження успішної оплати від 17.03.2026 року, Вих.№194455162988477417032026, на платіжну картку НОМЕР_2 , 25.06.2025 р. перераховано кошти у сумі 14,100 грн. 
Крім того, відповідно до листів ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про підтвердження успішної оплати від 17.03.2026 року, на платіжну картку НОМЕР_2 , перераховано кошти у сумах : 27.06.2025 р. – 1 300,00 грн.; 11.09.2025 р. – 600,00 грн.; 12.09.2025 р. – 700,00 грн.; 29.06.2025 р. – 1 100,00 грн.; 30.06.2025 р. – 600,00 грн.; 01.07.2025 р. – 700,00 грн.; 02.07.2025 р. – 600,00 грн.; 03.07.2025 р. – 900,00 грн.; 04.07.2025 р. – 700,00 грн.; 06.09.2025 р. – 3 000,00 грн.; 10.09.2025 р. – 600,00 грн.; 
Згідно Довідки ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1568-3974 від 25.06.2025 року, ОСОБА_1 видано кошти за кредитним договором №1568-3974 від 25.06.2025 року на загальну суму – 25 000,00 грн.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №1568-3974 від 25.06.2025 року, станом на 02.03.2026 загальна заборгованість становить: 84 176,92 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом – 24 923,45 гривень; заборгованість за відсотками – 46 403, 47 гривень; заборгованість за відсотками за ст. 625 ЦК України – 12 100,00 гривень; заборгованість за комісією – 750,00 гривень; заборгованість за штрафами – 0,00 гривень.
23.03.2026 р. за Вих.№1568-3974, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надіслано Вимогу про дострокове повернення Кредиту, згідно якої протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї Вимоги ОСОБА_1 має сплатити заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1568-3974 від 25.06.2025 року на банківські реквізити ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначені в Договорі.
За твердженням позивача, відповідач не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за Договором в загальному розмірі 84 176,92 гривень.
Розглядаючи спір по суті суд враховує таке.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Таким чином встановлено, що вищевказані кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, проти чого не заперечує відповідач.
Однак, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі, вказаному у кредитних договорах, і в подальшому порушила обов`язок із їх повернення, тобто не виконувала, або неналежним чином виконувала умови Договору.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі N 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц, провадження N 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі N 904/2104/19, провадження N 12-57гс21).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Однак, матеріали даної справи не містять первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які підтверджують наявність заборгованості відповідача за вищевказаними кредитним договорами.
У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Отже, доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Надані позивачем листи ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про підтвердження успішної оплати від 17.03.2026 року та Довідка про перерахування суми кредиту, за кредитним договором №1568-3974 від 25.06.2025 року, на загальну суму – 25 000,00 грн, видана ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНАС» – не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Судом також враховується, що позивачем не надано будь-яких інших документів (довідок банків про рух коштів на рахунку відповідача, виписок з рахунків відповідача тощо), які б підтверджували отримання відповідачем кредитних коштів від первинного кредитора у розмірі, вказаному у кредитних договорах.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, в межах визначених законом строків не заявляв обґрунтованого клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та надходження на нього коштів, відповідної виписки з рахунку.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №61-28582ск18.
При цьому суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18.
З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірах, які були передбачені наявними у матеріалах справи кредитними договорами, наявність заборгованості за тілом кредиту та процентами, іншими сумами, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у наданих позивачем розрахунках заборгованості за кредитними договорами.
Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів та наявності заборгованості, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу коштів за кредитним договором відповідачу на її рахунок, а також фактичного користування відповідачем коштами, та неналежністю наданих ним розрахунків як доказу заборгованості, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 141,258-259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1568-3974 від 25.06.2025 р., в розмірі 84 176,92 гривень – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення виготовлено 16.07.2026. 

Суддя Хустського 
районного суду: Сідей Я.Я.