Провадження номер 2/741/942/26
Єдиний унікальний номер 741/1846/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Ляшка Р.С.,
за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» Шох І.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 851132911 від 31 січня 2025 року в розмірі 45 651,14 грн., судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 31.01.2025 між товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №851132911 (далі - Договір), у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 172 грн. 
Відповідно до умов розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.
На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору.
Проте в порушення умов Договору та Правил відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені строки.
11.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі – ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, згідно з яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором № 851132911 від 31.01.2025.
Заборгованість відповідача за кредитним договором № 851132911 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить 45 651,14 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість по кредиту; 29 479,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 808,60 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Заочним рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2026 року задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано заочне рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2026 року, вказану цивільну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
У судове засідання відповідач не з`явився, надіслав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення, просив розглянути справу без його участі. На електронну пошту суду надіслав копію військового квитка, посвідчення серії НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 851132911. Договір ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором QMZT (а.с. 22-34).
Загальний розмір кредиту за цим Договором становить 4050 грн. (п. 2.2 Договору).
Пунктом 2.3 Договору визначено, що перший транш за договором за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту надається позичальнику 31.01.2025 (що є датою надання кредиту).
Кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з розрахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 5.1 Договору).
Відповідно до п. 7.1, 7.3 Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою Дисконтного періоду кредитування - 07.02.2025, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 02.03.2030.
Відповідно до п. 8.3 Договору базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 % річних.
Відповідно до п. 8.5 Договору розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим Договором становить 202 грн. 50 коп.
Пунктом 12.3 Договору визначено, що за порушення будь-якого з платежів передбачених цим договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5 000 % від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, яка була в користуванні позичальника на дату в яку платіж був сплачений.
У п. 12.4 Договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 357,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору, зокрема, процентів передбачених пунктом 12.4 Договору, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за цим Договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п.12.5 Договору).
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання (п. 11 Договору). 
Позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього Догоовору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, передбачену ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка необхідна на отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспоті споживчого кредиту та Правилах (п. 14.10 Договору).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 500 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 25 грн. (а.с. 34 на зв., 35).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 950 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 47, 50 грн. (а.с. 36, 37).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1100 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 55 грн. (а.с. 37 на зв., 38).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1750 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 87,50 грн. (а.с. 39, 40).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1050 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 52,50 грн. (а.с. 40 на зв., 41).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1050 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 52,50 грн. (а.с. 42, 43).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1000 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 50 грн. (а.с. 43 на зв., 44).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1000 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 50 грн. (а.с. 45, 46).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1650 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 82,50 грн. (а.с. 46 на зв., 47).
31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 2072 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 103,60 грн. (а.с. 48, 49).
Згідно з підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 851132911 від 31.01.2025 ОСОБА_1  на картку № НОМЕР_3 здійснено перекази на суми 4050 грн., 1750 грн, 1050 грн., 1050 грн., 1000 грн., 2072 грн. (а.с. 56-58).
На виконання кредитного договору № 851132911 ОСОБА_1  31.01.2025 на картку №5168-74ХХ-ХХХХ-4077 здійснено перекази на суми 2072 грн., 950 грн., 950 грн., 500 грн., 4050 грн., 1650 грн., 1000 грн., 1000 грн., 1050 грн., 1050 грн., 1750 грн., 1100 грн., що підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 851132911/16092025/ Э від 16.09.2025 (а.с. 59-64).
На виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, що на ім’я ОСОБА_1 , у АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_4 , IBAN НОМЕР_5 . Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 29.10.2025 за договором № б/н ОСОБА_1 31.01.2025 на картку № НОМЕР_4 зараховано кошти у розмірах 2072 грн., 1650 грн., 1000 грн., 1000 грн., 1050 грн., 1050 грн., 1750 грн., 1100 грн., 950 грн., 500 грн., 4050 грн. (а.с. 103, 104).
З розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що за період з 31.01.2025 по 11.03.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №851132911 від 31.01.2025 становила 31 247,71 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 181,11 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 17).
11.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, згідно з яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги було відступлено ТОВ «Таліон плюс» (а.с. 12-14).
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 11.03.2025 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 31 247,71 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 181,11 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 15 на зв.).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надсилало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №851132911 від 31.01.2025 у якому зазначено, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 65).
Згідно з розрахунком ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за Договором №851132911 від 31.01.2025 за період з 11.03.2025 по 05.08.2025 становить 54 545,74 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29479,14 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 18, 19).
Однак, позивач зменшив суму заборгованості за Договором до 45 651,14 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29479,14 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн. - комісія.
ТОВ «Таліон плюс» надсилало ОСОБА_1 на електронну адресу, зазначену ним у Договорі, повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору № 851132911 від 31.01.2025, у зв`язку з простроченою заборгованістю за вказаним кредитним договором (а.с. 65 на зв.).
Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Згідно з статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором кредитної лінії № 851132911. Договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Встановивши дані обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16 172 грн. та комісії у сумі 808,60 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
У статті 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правий захист військововслужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ з 06.07.2022, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 , копією військового квитка серії НОМЕР_6 (а.с. 179-183).
Таким чином на відповідача поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме він звільнений від нарахування і сплати процентів за кредитним договором, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за договором кредитної лінії № 851132911 від 31.01.2025 в сумі 29 749,14 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати відсотків.
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 851132911 від 31.01.2025 в розмірі 16 980,60 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 808,60 грн. - комісія.
Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов’язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об’єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій»; додаткову угоду № 1605 від 02.09.2025 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024; акт приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2025, вартість наданих послуг складає 5 000 грн., з яких: підготовка позовної заяви - 3 500 грн, підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) - 500 грн, підготовка до розгляду справи - 1 000 грн.; платіжну інструкцію № 126 від 02.09.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000666; ордер серії СВ № 1116266 (а.с. 66 на зв.-73).
У зв`язку з частковим задоволенням позову (37,20 %) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1 860 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 901, 13 грн. 
Керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором кредитної лінії № 851132911 від 31 січня 2025 року в розмірі 16 980 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати на правничу допомогу в розмірі 1 860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» судовий збір у розмірі 901 (дев’ятсот одна) грн. 13 коп.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи: 
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: вул. Жабинського, 13, м. Чернігів;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 15 липня 2026 року.

Суддя Р.С. Ляшко