Справа № 466/2467/26
Провадження №2/466/2409/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Федорів О.П.,
з участю: секретаря судового засідання Заяць У.Ю.,
представниці відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Суть позовної заяви
1.26 березня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) подав через підсистему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву із вимогами до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1026788683 від 25 січня 2024 року в розмірі 17 775 грн, витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
2.Позов обґрунтовувався тим, що 25 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (ТОВ «Мілоан»), як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір про надання споживчого кредиту №1026788683, який підписано одноразовим ідентифікатором. 28 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги 108-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту №1026788683 від 25 січня 2024 року.
3.Представник позивача зазначив, що відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконав свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого станом на дату подання позову виникла заборгованість у розмірі 17 775 грн, з яких 5 000 грн - за тілом кредитом, 11 925 грн - за процентами та 850 грн – за комісією. Просив суд стягнути відповідну заборгованість з відповідача на користь позивача, а також судові витрати. 

Процесуальні рішення та позиції сторін
4.30 березня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
5.Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 11 червня 2026 року відкладено розгляд справи за клопотанням представниці відповідача для ознайомлення з матеріалами справи.
6.25 червня 2026 року представниця відповідача надала додаткові пояснення у справі. У цих поясненнях зазначила, що умови договору кредиту відрізняються від умов, вказаних у анкеті-заяві на кредит. Також час електронного алгоритму дій не співпадає з часом, вказаним у заявці. Крім того, договір про споживчий кредит підписаний в.о. генерального директора, однак генеральним директором є інша особа. Вважала, що договір про споживчий кредит, як доказ, є нікчемним. Указала на те, що розрахунок заборгованості не конкретизований, адже була застосована нестандартна процентна ставка. Зазначила також, що вимога про стягнення комісії є нікчемною, оскільки не відповідає Закону України «Про споживче кредитування» і судовій практиці. Наполягала також на необґрунтованості вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Просила суд задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 6 575 грн заборгованості.
7.Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі.
8.Представниця відповідача у судовому засіданні у вступному слові надала пояснення, аналогічні викладеним письмово. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 6 575 грн заборгованості, яка включає 5 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 1575 грн заборгованості за 15 днів процентів, як вказано у анкеті-заявці на кредит. 
9.25 червня 2026 року суд вийшов на стадію ухвалення судового рішення, короткий текст рішення проголошено 03 липня 2026 року. 

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
10.25 січня 2024 року ТОВ «Мілоан», як кредитодавець, та ОСОБА_2 , як позичальник, уклали договір №1026788683 про споживчий кредит (індивідуальна частина) (далі – Договір) (а.с.10-17).
11.Згідно з п.1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених уим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п.1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язується повернути позичальнику кредиту, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користуванням кредитом (далі – плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. 
12.Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн (п.1.2. Договору).
13.Кредит надається загальним строком на 105 днів з 25 січня 2024 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового і поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09 лютого 2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09 травня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (пункти 1.3., 1.3.1., 1.3.2. Договору)
14.Комісія за надання кредиту: 850 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1. Договору). 
15.Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 575,00 грн, які нараховуються за ставкою 2, 10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 10 350,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пункти 1.5.2., 1.5.3. Договору).
16.Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1  (п. 2.1).
17.Договір про споживчий кредит №1026788683 також складається з графіку платежів, заяви на отримання кредиту, додаткових контактних даних позичальника (а.с. 16-17).
18.Усі ці документи складені в електронній формі та підписані позичальником одноразовим ідентифікатором 294426, представником кредитодавця – сертифікатом. 
19.Згідно з довідкою від 10 вересня 2025 року, складеною генеральним директором ТОВ «Мілоан», Михалевич О.Ю. підписав акцепт Договору одноразовим ідентифікатором 294426, відправленим на його номер телефону 25 січня 2024 року о 04:55 год. (а.с.17).
20.25 січня 2024 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на банківську картку, яку емітовано на ім`я ОСОБА_2 , грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, що стверджується платіжним дорученням 81432357 (а.с. 19). Належність картки номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 та зарахування в період 25 січня-01 лютого 2024 року платежу в сумі 5 000 грн на цю картку підтверджується листом АТ «Універсал Банк» від 19 квітня 2026 року (а.с.49), надісланим на виконання ухвали про витребування доказів. 
21.Укладенню договору передувало заповнення анкети заяви на кредит 25 січня 2024 року, за якою сума кредиту – 5 000 грн, строк кредиту – 15 днів з 25 січня 2024 року, дата повернення кредиту – 09 лютого 2024 року; комісія за надання кредиту – 850 грн, проценти за користування кредитом – 1 575 грн (а.с.18).
22.Представник позивача додав також таблицю процесу оформлення та розгляду заяви 102678683, згідно з якою, зокрема, заповнення відбувалось о 05:50 25 січня 2024 року, підписання договору – о 05:55 25 січня 2024 року (а.с.18). 
23.28 травня 2024 року ТОВ «Мілоан», як кредитор, та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор уклали договір відступлення прав вимоги 108-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги, зокрема, за договором про споживчий кредит №102678683 від 25 січня 2024 року, укладеним з відповідачем (а.с. 21-32).
24.Відповідно до представленої представником позивача виписки з особового рахунку за договором про споживчий кредиту №102678683 та відомостями про щоденні нарахування та погашення, заборгованість відповідача за Договором становить 17 775 грн, з яких 5 000 грн - за тілом кредитом, 11 925 грн - за процентами та 850 грн – за комісією (а.с. 19-20). 

Норми права, що підлягають застосуванню
25.Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
26.Частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
27.Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
28.Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 Цивільного кодексу України).
29.Абзацом другим частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
30.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
31.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
32.Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У разі якщо зазначені у частині першій цієї статті договори укладаються щодо фінансових послуг, такі договори укладаються відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».
33.Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина перша статті 14 Закону України «Про споживче кредитування»).
34.Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
35.При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
36.Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
37.Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
38.Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
39.За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
40.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
41.Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
42.Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
43.В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
44.Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.
45.Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
46.Згідно з статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
47.Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
48.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
49.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
50.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
51.Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
52.Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
53.Згідно із частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, норми якої в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
54.Із положень статті 546 Цивільного кодексу України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
55.Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
56.Абзацом другом пункту 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
57.Частинами 4 та 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
58.Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оцінка та мотиви суду
59.Судом установлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем виникли кредитні правовідносини на підставі Договору про споживчий кредит №102678683 від 25 січня 2024 року. 
60.Сторони договору узгодили усі його істотні умови, зокрема, розмір процентної ставки, яка склала 2,1 % в день протягом базового періоду (перші 15 днів) та 2,3% в день протягом поточного періоду (решта 90 днів). Строк дії договору – до 09 травня 2024 року.
61.Суд ураховує, що укладенню та підписання цього Договору передувало надсилання відповідачем анкети-заяви на кредит з вказівкою бажаної суми кредиту (5 000 грн), бажаного строку (15 днів) та бажаної процентної ставки (2,1% в день). Ця заява була офертою у цих договірних відносинах. У свою чергу, ТОВ «Мілоан» запропонувало договір з умовами щодо більшого строку (105 днів) та більшої процентної ставки – 2,3% в день протягом 90 днів після закінчення базового періоду. Саме ці, запропоновані кредитодавцем, умови були прийняті позичальником, що відобразилось у його підписанні Договору одноразовим ідентифікатором в електронній формі. 
62.Представниця відповідача звернула увагу на різний час, вказаний у таблиці процесу оформлення та розгляду заяви 102678683, та у самому Договорі. Суд зауважує, що наявна розбіжність у часових показниках зумовлена, очевидно, використанням різних часових поясів під час формування цих документів.
63.Представниця відповідача вказує, що договір підписаний не безпосередньо генеральним директором ТОВ «Мілоан», а особою, яка виконувала його обов`язки (в.о.), що, на її думку, ставить під сумнів повноваження підписанта. Суд звертає увагу на те, що особа, яка призначена виконувати обов`язки генерального директора (в.о.), на час виконання цих обов`язків наділяється повним обсягом повноважень керівника юридичної особи, включно з правом підписання договорів від імені товариства — якщо інше прямо не обмежено статутом або відповідним наказом (рішенням) про призначення. Договір, підписаний від імені товариства особою, яка діяла на підставі покладених на неї обов`язків, є чинним, доки не доведено зворотне (відсутність повноважень, перевищення повноважень тощо). Тягар доведення відсутності повноважень лежить на стороні, яка на це посилається. Суду не доведено, що в.о. генерального директора діяв з перевищенням власних повноважень при укладенні договору. 
64.Особливу увагу суд акцентує на тому, що жодна зі сторін Договору не оспорює його дійсність. Представниця відповідача, не зважаючи на суттєві, за її твердженням, недоліки при укладенні договору, визнає отримання кредиту відповідачем на суму 5 000 грн та проценти, нараховані у перші 15 днів користування кредитним коштами.
65.Суд, вирішуючи спір між сторонами, повинен дослідити правильність проведення розрахунку заборгованості та відповідності нарахування процентів вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
66.Суд наголошує на тому, що максимальний розмір денної процентної ставки за споживчими кредитами, на підставі частини 5 та пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», повинен складати: з 24 грудня 2023 року (день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг») до 21 квітня 2024 року – 2,5%, з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року – 1,5%, а з 20 серпня 2024 року – 1%.
67.Отже, з 22 квітня 2024 року до 09 травня 2024 року денна процентна ставка за наданим відповідачеві споживчим кредитом не могла становити більше 1,5%.
68.Здійснюючи перевірку нарахування процентів, суд ділить їх на три періоди: 
1 період – з 25 січня 2024 року до 09 лютого 2024 року, протягом якого нараховувались проценти у розмірі 2,1% в день та склали 1 575 грн (по 105 грн 15 днів);
2 період – з 10 лютого 2024 року до 21 квітня 2024 року, протягом якого нараховувались проценти у розмірі 2,3% на день та склали 8 280 грн (по 115 грн 72 дні);
3 період – з 22 квітня 2024 року до 09 травня 2024 року, протягом якого максимальний розмір процентної ставки міг становити 1, 5% на день, тому розмір процентів складає 1 350 грн (по 75 грн 18 днів).
69.Отже, заборгованість за процентами становить 1 575 грн + 8 280 грн + 1 350 грн = 11 205 грн.
70.Таким чином, загальна сума заборгованості за договором включає 5 000 грн за тілом кредиту, 11 205 грн за процентами за користування кредитом та 850 грн комісії за надання кредиту, а всього 17 055 грн. 
71.Суд зауважує, що право кредитодавця на нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, відповідає вимогам частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на момент укладення та виконання договору, а також передбачене у самому договорі.
72.Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладеного між ТОВ «Мілоан» та позивачем договору відступлення прав вимоги 108-МЛ/Т від 28 трнавя 2024 року.
73.Враховуючи наявні в матеріалах справи копії договору відступлення прав вимоги, витягу з реєстру боржників, акту приймання-передачі реєстру боржників, доказів плати за відступлення права вимоги, суд вважає, що позивач, як новий кредитор, набув прав вимоги до відповідача за договором №102678683, а тому має право звернутись із вимогами про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. 
74.З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит №102678683 від 25 січня 2024 року у розмірі 17 055 грн.

Розподіл судових витрат
Щодо судового збору
75.Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 662,40 грн сплаченого судового збору.
76.Частинами 1, 2 статті 141Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
77.Отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 96 % від заявленої ціни позову.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу
78.За правилами частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
79.У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 1 липня 2025 року №0107, копію акту наданих послуг від 09 березня 2026 року №Д/18717, копію детального опису наданих послуг (а.с.36-37).
80.Системний аналіз норм статей 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
81.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
82.При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
83.Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала в усній консультації, ознайомленні з кредитною справою, погодженні позиції з клієнтом, складенні позовної заяви та подання заяви до суду, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
84.Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2024 року №102678683 у розмірі 17 055 (сімнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 90 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5.Стягнути з  ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
6.Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 08 липня 2026 року.

Головуюча О.П. Федорів