Справа № 344/12275/26 
Провадження № 1-кп/344/1204/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , 
захисника ОСОБА_6 , 
перекладача ОСОБА_7 , 
обвинуваченого ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перемишль Республіки Польща, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Польща, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм тягача з причепом у транспортній компанії «TOMALO TRANS», раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 . 
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
25.02.2026 приблизно о 18 год 52 хв громадянин Республіки Польща ОСОБА_8 , керуючи автопоїздом у складі тягача марки «VOLVO FH16» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та причепа марки «МIECZKOWSKI» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), виїхав з території митного терміналу ТОВ «Кобра», що розташований на вулиці Польова, 6 у м. Івано-Франківську, і зупинився перед заїздом на його територію.
У цей час з території митного терміналу вибіг охоронець ОСОБА_9 , рухаючись по правій стороні автопоїзда. Водій Гжегож Казімєж Харезга, перебуваючи в кабіні автопоїзда, вийшов до ОСОБА_9 , нетривалий період часу поспілкувався з ним, після чого повернувся за кермо тягача та за короткий проміжок часу знову вийшов до охоронця, який на той момент вже перебував перед передньою лівою частиною тягача марки «VOLVO FH16».
Після короткого спілкування з ОСОБА_9 водій Гжегож Казімєж Харезга сів за кермо тягача автопоїзда та, не врахувавши дорожньої обстановки та стан транспортного засобу, проявляючи неуважність, не переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не подивившись, де знаходиться охоронець митного терміналу, відновив рух автопоїзда та вчинив наїзд на охоронця ОСОБА_9 , переїхавши його, й без зупинки продовжив рух за маршрутом.
При цьому ОСОБА_8 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), а саме:
- п.1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п.10.1, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У результаті порушення водієм ОСОБА_8 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми з розтрощенням кісток склепіння, основи, лицевого черепа та руйнуванням головного мозку, від яких на місці події настала його смерть.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_8 суду показав, що 25.02.2026 року у темну пору доби близько 19 год після здійснення розмитнення товару на митниці по вул.Польова, 6 у м.Івано-Франківську приступив до виїзду з території митниці. Був водієм великогабаритного автопоїзда «VOLVO», р.н. НОМЕР_1 , з причепом марки «МIECZKOWSKI», р.н. НОМЕР_2 , вивозив на автопричепі бетонний фундамент. Виїзд був без проблем, з цього місця виїжджав вже багато разів. Після виїзду з території зупинився, щоб переконатися, чи вся довжина його автопричепу вже виїхала з території митного терміналу. Вийшовши з кабіни, побачив, що до нього підбігає охоронець. Підійшов до нього, охоронець сказав, що він (обвинувачений) не віддав йому перепустку. Пішли до кабіни, сів у кабіну, взяв перепустку, вийшов з кабіни і віддав перепустку охоронцю. Охоронець пройшов перед передньою частиною автопоїзда зліва направо, а він тим часом сів за кермо. Подивився, чи нікого немає спереду, глянув у бокові дзеркала і через 8-10 секунд поїхав. Не знав, що там (спереду чи збоку) хтось знаходиться, тому продовжив рух згідно маршруту. Не сподівався, що щось може статися, бо раніше не було ситуацій, щоб хтось так близько підходив, переходячи перед автопоїздом. Поїхав своїм маршрутом. Проїхав близько 60 км і був зупинений поліцією перед м.Рогатин, затримали. Потім показали відео, де видно, що коли виїжджав з терміналу митниці, то самого моменту переїзду потерпілого не видно, але коли проїжджав автопоїзд, то з-під задніх лівих коліс причепа видно постать людини. Було темно, мокро, а постать одягнена у чорний одяг. У кабіні автопоїзда не було нікого, крім нього. Єдине, про що розмовляв з тим охоронцем, то про повернення перепустки і казав, щоб охоронець відійшов для безпечного виїзду. Подивився вліво, вправо, вперед перед виїздом з території. На митниці територія була освітлена, а за виїздом – ні. У охоронця не було світловідбиваючих речей. Автопоїзд мав масу близько 60 тон, освітлений і при початку руху включається ще помаранчеве світло. Керує автотранспортом 11 років, великогабаритним – 10 років, зробив дуже багато маршрутів в Україну з 2016 року, привозив в основному великогабаритні товари, а з початку повномаштабного вторгнення – військову допомогу зі згоди уряду Польщі на підтримку ЗСУ. Крім Івано-Франківська, здійснює перевезення у Дніпро, Полтаву, Харків, Запоріжжя. Має на утриманні батьків пенсійного віку, батько є онкохворим, дружина не працює, знаходиться у декретній відпустці, їх сину 2 місяці. Щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню, заподіяну шкоду відшкодував, родичі загиблого претензій до нього не мають.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.2 ст.286 КК України), дані про особу винного, який є особою молодого віку, раніше не судимий (а.с.43), одружений (а.с.53-54), має на утриманні неповнолітню дитину – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38-39), дружину ОСОБА_11 , що перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю і пологами і догляду за дитиною з 10.05.2026 до 08.05.2027 (а.с.101), батька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є особою з інвалідністю значного ступеня та пенсіонером за віком (а.с.56-58), матір ОСОБА_13 , що є пенсіонером за віком (а.с.59-60); має середню спеціальну освіту, працює водієм тягача з причепом з 03.11.2015 транспортної компанії «Tomato Trans», за місцем роботи характеризується позитивно як надійний і добросовісний учасник процесу транспортного перевезення, з лютого 2022 здійснював вантажні перевезення гуманітарних та військових вантажів для України для забезпечення її обороноздатності у війні проти Росії, при цьому регулярно перевозив такі вантажі з країн Євросоюзу, здійснивши за період війни понад 60 рейсів, що документально підтверджується вантажно-митними деклараціями (а.с.40-41, 61-65), за місцем тимчасового проживання в Україні у м.Рогатин характеризується виключного з позитивної сторони, порушень громадського порядку та законодавства України не допускає (а.с.42), нагороджений численними грамотами та подяками міжнародного благодійного фонду «Старе місто Львів», благодійної організації «Все буде Україна в серцях», благодійної організації «БФ «Діабет – це не вирок» за плідну співпрацю, підтримку з перших днів війни, солідарність і допомогу ЗСУ (а.с.44-52), згідно квитанції до платіжної інструкції №5102-15-004/С від 15.09.2026 добровільно перерахував на підтримку ЗСУ 100 000 грн., щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено прокурором у судовому засіданні, добровільне повне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій матеріального та морального характеру у потерпілої (а.с.87) як обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання. 
Відповідно до досудової доповіді, дослідження інформації, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_8 за місцем його проживання, роботи, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, низький рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також низький рівень небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства (а.с.113-116). 
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України – позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, ствердивши, що такою була б позиція і її батька, відпустити обвинуваченого до сім`ї, позицію обвинуваченого, що просив вибачення у потерпілої, просив не позбавляти його волі і не позбавляти права керування, оскільки це єдине джерело доходу його сім`ї, позицію захисника, що просив врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні малолітньої дитини та батьків, які є пенсіонерами, а батько – особою з інвалідністю, значну допомогу ЗСУ, у тому числі фінансову, та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки це єдине джерело доходу для сім`ї обвинуваченого, суд вважає, що у даному випадку наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне повне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій матеріального та морального характеру у потерпілої), враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність судимостей, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та батьків пенсійного віку, у тому числі батька-особи з інвалідністю, значну допомогу на підтримку ЗСУ, враховуючи також досудову доповідь, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе на підставі ч.1 ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.286 КК України, призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 у виді застави, а також застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - залишити без змін. 
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 370, 373, 374 КПК України, суд- 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України – штраф у розмірі двадцять три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить триста дев`яносто одну тисячу гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід у виді застави у розмірі дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень, що внесена ОСОБА_14 за обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень, що згідно квитанції внесена 02.03.2026 (а.с.78) за обвинуваченого ОСОБА_8 - повернути заставодавцю ОСОБА_14 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.03.2026 на автопоїзд у складі тягача марки «Volvo FH 16», р.н. НОМЕР_1 , та причепа марки «Mieczkowski», р.н. НОМЕР_2 , (а.с.88-89) – до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази відповідно до постанов від 26.02.2026 (а.с.90-94): дозвіл на в`їзд до місця доставки товарів №029526 – зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; змиви з плям РБК – знищити; автопоїзд у складі тягача марки «Volvo FH 16», р.н. НОМЕР_1 , та причепа марки «Mieczkowski», р.н. НОМЕР_2 , - повернути законному володільцю; карту водія – зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; змив рульового колеса, волокно одягу і волос – знищити; відеозапис на оптичному диску – зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; відповідно до постанови від 09.03.2026 (а.с.95-96) одяг потерпілого ОСОБА_9 – знищити. 
Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA368999980313040115000009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" – 10 786 грн 56 коп процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № СЕ-19/109-26/3315-ІТ від 31.03.2026, № СЕ-19/109-26/3312-ІТ від 27.04.2026, № СЕ-19/109-26/7548-ІТ від 03.06.2026.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_15