Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/1375/25
Провадження № 2/126/165/2026
"16" липня 2026 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Губко В. І. 
секретар Шевчук С. П., 
за участі представника позивача, адвоката Свистун Л.В.
представника відповідача Скакун С.В.
відповідача ОСОБА_1 
представника відповідача, адвоката Цимбалюк І.А.
третьої особи ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Бершадської міської ради, ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення 57 сесії Бершадської міської ради VIII скликання від 24.01.2025 року № 1683 «Про затвердження технічної документації із землеустрою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_1 » в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу гр. ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0.1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386; скасувати рішення державного реєстратора Бершадської міської ради Андрейцової Людмили Романівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 77062656 від 06.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 0.1858 кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, номер відомостей про речове право: 58384043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3079309905204, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0.1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 1989 року у користуванні ОСОБА_3 , як працівниці колгоспу, перебувала земельна ділянка, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно у 1989 році в селі Флорине будували дорогу, яка проходила, в тому числі, через земельну ділянку, яка передана в користування позивачки. В результаті чого земельну ділянку, якою користувалася позивачка було поділено на дві частини, обабіч дороги, одна частина по АДРЕСА_2 , друга - по АДРЕСА_3 . На земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_2 , позивачка у 1994 році побудувала будинок, іншу земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , вона використовувала як город.
У подальшому позивачка отримала в особисту приватну власність земельну ділянку, площею 0,1672 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на праві власності на земельну ділянку серія ЯИ № 715768, виданим відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області 18.12.2009 року, на підставі рішення сесії Флоринської сільської ради, 32 сесія 5 скликання, від 19.11.2009 року (копія державного акта на земельну ділянку додається).
23 грудня 2010 року зазначену земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачка подарувала своїй дочці - ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватна нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Новокрещеновою Л. П. 23.12.2010 року № 1474, та договором дарування житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Новокрещеновою Л. П. 23.12.2010 року за р. № 1471.
У зв`язку з тим, що з 1989 року у користуванні позивачки перебувала ще одна земельні ділянка, беручи до уваги те, що вона добросовісно, відкрито і безперервно користується цієї земельною ділянкою на протязі більше 15 років, рішенням 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року позивачці безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0.0164 га по АДРЕСА_3 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Дану земельну ділянку позивачка та її сім`я використовували та використовують як город ще з часу передачі в користування, обробляють її, посадили там плодові дерева, тощо. Однак, процес приватизації вказаної земельної ділянки після прийняття вищезазначеного рішення (реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку) позивачка не завершила.
У зв`язку з відсутністю межових знаків між земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , яку передано у приватну власність позивачки, використовується нею як город, та суміжною земельною ділянкою, яку ОСОБА_1 (Відповідач-2) також використовувала як город, постійно виникали суперечки щодо меж суміжних земельних ділянок.
Позивачка неодноразово усно, а в подальшому і письмово (11.03.2024 року та 25.04.202 року) зверталася до Флоринської сільської ради (Флоринський старостинський округ), з проханням вирішити питання щодо встановлення межових знаків між її земельною ділянкою, та земельною ділянкою ОСОБА_1 . Однак, питання по суті вирішено не було.
Пізніше, у 2024 році позивачка дізналася, що відповідачка ОСОБА_1 має намір приватизувати земельну ділянку, якою користується, та вже почала розробляти на неї технічну документацію.
У свою чергу позивачка також звернулася до Бершадської міської ради Гайсинського району з питання завершення процесу приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Однак, їй було усно роз`яснено, що під час воєнного стану безоплатна передача земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із комунальної власності у приватну власність та виготовлення технічної документації на такі земельні ділянки заборонена.
У жовтні 2024 року позивачка звернулася до Бершадської міської ради із заявою щодо призупинення розгляду заяви гр. ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що межує з її земельною ділянкою по АДРЕСА_3 .
Листом Бершадської міської ради від 25.11.2024 року № 01-14/2484 на вказане звернення позивачці повідомлено, що рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що межує з її земельною ділянкою по АДРЕСА_3 та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 . Бершадською міською радою не прийняте.
В подальшому позивачка зверталася до Департаменту правового забезпечення Вінницької військової адміністрації, Апарату Верховної Ради України (звернення передано за належністю до Бершадської міської ради), та Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, щодо правомірності визначення меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 з суміжною земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .
Так, листами Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області на звернення позивачки, їй рекомендували звернутися до землевпорядної організації для виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, в натурі (на місцевості) та подальшого внесення інформації до бази даних Державного земельного кадастру.
Крім того, в листі Бершадської міської ради від 10.01.2025 року № Б-3-2 позивачці повідомлено, що: «...відповідно до даних погосподарської книги № 7 за 2021-2025 роки Флоринського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області, особовий рахунок -№ НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,1900 га, що межує з Вашою земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, користувачем якої є гр. ОСОБА_1 , на яку була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), визначена площа 0,1858 га (кадастровий номер 0520485600:03:001:0386), яка наразі знаходиться на розгляді у Бершадській міській раді».
Під час звернень позивачки до відділу земельних відносин Бершадської міської ради, та інженерів-землевпорядників, які здійснюють незалежну професійну діяльність, з питань розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку по АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства, їй неодноразово роз`яснювали, що під час дії воєнного стану надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також розроблення такої документації на земельні ділянки, з таким цільовим призначенням забороняється.
14 квітня 2025 року дочка позивачки - ОСОБА_2 , яка спільно з матір`ю користується земельною ділянкою, виявила, що гр. ОСОБА_1 були зрізані дерева, які росли на їх земельній ділянці по АДРЕСА_3 , про що було написано відповідну заяву до Бершадської міської ради .
Під час перевірки викладених у заяві фактів посадовою особою Бершадської міської ради було отримано пояснення від сусідів суміжних земельних ділянок, із земельними ділянками, що розташовані по АДРЕСА_3 , та по АДРЕСА_1 , в тому числі і ОСОБА_1 , яка в своїх поясненнях повідомила, що: « ... в кінці мого городу знаходилась земельна ділянка в кількості 0,0164 га, якою до цього часу користувалася ОСОБА_3 » Листом Бершадської міської ради від 08.05.2025 року № Б-76-2 заявниці повідомлено про результати розгляду звернення. Однак, питання по суті вирішено не було.
У квітні 2025 року позивачка та її донька, ОСОБА_2 , яка спільно з матір`ю обробляють земельну ділянку по АДРЕСА_3 , дізналися, що рішенням 57 сесії Бершадської міської ради VIII скликання від 24.01.2025 року № 1683 гр. ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1858 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0520485600:03:001:0386.
У зв`язку з чим, позивачка звернулася до інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 , для складання плану-схеми встановлення меж земельної ділянки площею 0,0164 га, яка є в користуванні та передана у приватну власність гр. ОСОБА_3 рішенням 3 сесії 5 скликала Флоринської сільської ради від 30.06.2006 року в АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства.
Із вказаного плану-схеми вбачається, що площа перетину (накладка) меж земельні ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1 складає 0,0088 га (шириною 3,90 та 1,40 метри з одного краю, і 1,30 та 4,00 метри з іншого краю, та довжиною 16,56 метри з одного краю і 16,57 метри з іншого краю).
Так, рішенням 57 сесії Бершадської міської ради VIII скликання від 24.01.2025 року № 1 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_1 » Бершадська міська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передала безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площе 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386.
Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано Бершадською міською радою Вінницької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2025 року, номер відомостей про речове право: 58384043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3079309905204.
При розробленні проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 не погоджувала з позивачкою меж земельних ділянок, тому останній не було відомо про те, що частина належної їй на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року земельної ділянки, шириною 3,90 та 1,40 метри з одного краю, і 1,30 та 4,00 метри з іншого краю, довжиною 16,56 метри з одного краю і 16,57 метри з іншого краю, площею 0,0088 га, яку ОСОБА_3 та її сім`я використовує як город, після прийнятого Бершадською міською радою рішення від 24.01.2025 року № 1683, відійде гр. ОСОБА_1 . 
Варто зауважити, що з кадастрового плану земельної ділянки до витягу з Державно земельного кадастру номер витягу НВ-6800564102024 від 29.08.2024 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею - 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386 вбачається, що земельна ділянка розділена пунктирною лінією (крайня межа, шириною 16.56 метра) вільна від забудов, тобто житловий будинок, господарські будівлі на споруди на цій часі земельної ділянки відсутні.
Вказане також підтверджується вищезазначеним планом-схемою меж земельної ділянки, складеним інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_3 , в якому визначена площа перетину (накладка) меж земельних ділянок гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_1 складає 0,0088 га (шириною 3,90 та 1,40 метри з одного краю, і 1,30 та 4,00 метри з іншого краю, та довжиною 16,56 метри з одного краю і 16,57 метри з іншого краю).
Враховуючи передбачену чинним законодавством, зокрема, п.п. 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, заборону безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації, крім безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом, позивачка була обмежена в можливості зареєструвати у Державному земельному кадастрі земельну ділянку, передану їй рішенням Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року, та яку вона використовувала як город більш як 36 років.
А передавши рішенням Бершадської міської ради 24.01.2025 року № 1683 гр. ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею - 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386, Бершадська міська рада фактично передала останній частину земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка була передана позивачці рішенням Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року, та яку та використовувала як город, позбавивши ОСОБА_3 у такий спосіб права на вказану земельну ділянку.
09.07.2025 представник відповідача - Бершадської міської ради, ОСОБА_5 , подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що Бершадська міська рада не погоджується з твердженнями позивача, що рішення 57 сесії Бершадської міської ради 8 скликання від 24.01.2025 року № 1683 «Про затвердження технічної документації із землеустрою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_1 » є незаконним. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачці рішенням Флоринської сільської ради від 30 серпня 2006 року передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0164 по АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства. Однак, позивачка в подальшому не вчиняла жодних дій для приватизації спірної земельної ділянки та її реєстрації, що є її триваючою бездіяльністю. Звернувшись тільки зараз, під час дії військового стану на території України, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України заборонено безоплатну передачу земель держаної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, крім безоплатної передачі, розроблення такої документації, крім безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянок об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Зокрема, спірній земельній ділянці на даний час не присвоєний кадастровий номер, а тому вона є несформованою, так як цього вимагає частина четверта статті 79-1 Земельного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Таким чином, позивачка є лише користувачем спірної земельної ділянки яка досі перебуває в комунальній власності громади, оскільки позивачка не вчинила дій відповідно до чинного законодавства України для отримання у власність цієї земельної ділянки.
Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, в свою чергу, є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, затверджує документацію і приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. Встановлення меж земельної ділянки фактично передбачає, що земельна ділянка не належить будь - якому іншому власнику чи правомірному користувачеві, а її межі не накладаються на межі суміжних земельних ділянок. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місце розташування поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. У той же час, відмова власника суміжної земельної ділянки у погодженні меж сама по собі не є підставою для позбавлення землекористувача його прав на земельну ділянку, у тому числі права користування нею. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, адже воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідною місцевою радою у затвердженні технічної документації за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність. 
З огляду на зазначене, непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не може саме по собі бути підставою для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації.
За приписами частини 17 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
У переліку обмежень щодо використання земельної ділянки, виданої на замовлення ОСОБА_1 , вказується, що земельна ділянка гр. ОСОБА_1 площею 0,1858 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , необмежена сервітутами і не має обмежень у використанні, прав третій осіб на використання земельної ділянки немає.
Також в кадастровому плані земельної ділянки, яку надавала ОСОБА_1 для прийняття рішення, зазначено, що перенесення меж земельної ділянки не передбачається, оскільки усі межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лініями спорудами і рубежами.
Аналогічно, у відомостях про встановлені межові знаки вказується, що при обстеженні земельної ділянки визначено, що усі межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з існуючою огорожею. Встановлення нових межових знаків згідно координат поворотних точок меж земельної ділянки даною документацією не передбачається.
Позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що гр. ОСОБА_1 не погоджувала з нею меж земельних ділянок, але при замовлені технічної документації у ФОП ОСОБА_6 у відомостях про встановлення межових знаків погоджено усіма землекористувачами суміжних земельних ділянок, окрім ОСОБА_7 , якій було відомо про встановлення межових знаків, але остання не виявила бажання їх погоджувати, тому в словах позивачки наявні розбіжності.
Як визначено частинами 1-3 статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Таким чином, Бершадська міська рада на основі розробленої технічної документації приймала оскаржуване рішення та діяла в межах своїх повноважень, тому твердження позивачки про прийняте незаконне рішення Бершадської міської ради не містить чітких, визначених законодавчо підстав для відмови у прийнятті даного рішення.
Також представник відповідача звернула увагу, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем у даній справі, так як спірною земельною ділянкою користується ОСОБА_2 , а тому погоджуватися межі земельної ділянки повинні саме з нею, як зазначено в технічній документації. Також зазначила , що оскільки оскаржується рішення прийняте Бершадською міською радою, то ОСОБА_1 є неналежним відповідачем в даній справі. 
Крім того, вважає, що оскільки у даній справі відповідачем є Бершадська міська рада, яка є окремою юридичною особою та органом місцевого самоврядування, а також оскільки позивачка в прохальній частині позовної заяви просить визнати незаконним та скасувати рішення Бершадської міської ради, тобто предметом даного спору є перевірка законності прийнятого рішення при здійсненні владних управлінських функцій, то розгляд даного спору підлягає юрисдикції адміністративного суду. 
Зважаючи, що Бершадська міська рада при прийнятті цього рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними законами України, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на вказане просила у задоволенні позову відмовити. 
15.07.2025 представник позивача, адвокат Свистун Л.В., подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що статтею 119 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент передачі земельної ділянки) передбачалося, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.
Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. 
Частиною 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент передачі земельної ділянки) визначалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент передачі земельної ділянки), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» № 1952-IV (в редакції, що діяла до 01.01.2013 року), державна реєстрація прав проводилася на підставі, зокрема, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.
Абзацом 2 пункту 1 ст. 29 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції станом на сьогодні) визначено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.
Відповідно до положень п. 811 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції, станом на сьогодні), для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.
Таким чином, з огляду на положення земельного законодавства, що діяло до 2013 року, зокрема ст. 125 ЗК України, право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,0164 га по АДРЕСА_3 , цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, виникло на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2009 року, однак, зареєстроване не було, державний акт не видавався.
Разом з тим, враховуючи, що закон зворотної дії у часі не має, вищевказане рішення не скасоване, громадянка ОСОБА_3 має повне право, після скасування воєнного стану та/або внесення змін до Земельного кодексу України, в частині заборони надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації на період воєнного стану, виготовити технічну документацію на земельну ділянку, внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру та зареєструвати за собою право власності на вищезазначену земельну ділянку, тобто завершити процес приватизації.
Прийнявши оскаржуване рішення та передавши гр. ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею – 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386, Бершадська міська рада (Відповідач-1) фактично передав останній частину земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка була передана позивачці рішенням Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року, та яку позивачка та її сім`я використовували як город, позбавивши ОСОБА_3 у такий спосіб можливості такий процес завершити.
Також зазначила, що рішенням 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2009 року саме ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0164 га по АДРЕСА_3 , цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, як працівнику колгоспу (тобто сільськогосподарського підприємства) та особі, яка такою ділянкою користується з 1989 року. ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , тобто членом сім`ї землекористувача, в силу ст. 3 Сімейного кодексу України, та допомагає матері, з якою проживають спільно, оскільки остання в силу віку та стану здоров`я, самостійно обробляти земельну ділянку не може, в тому числі, допомагає матері сплачувати податки за дану земельну ділянку, що не заборонене чинним законодавством.
Крім того, предметом позову є не лише скасування рішення у відповідній його частині, а й скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0.1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, та скасування рішення державного реєстратора Бершадської міської ради Андрейцової Людмили Романівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 77062656 від 06.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 0.1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, номер відомостей про речове право: 58384043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3079309905204, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0.1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, а тому остання є належним відповідачем.
З огляду на предмет позову ОСОБА_3 , ця справа має приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зважаючи на вищевикладене просила позов ОСОБА_3 задовольнити повністю. 
15.07.2025 представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Цимбалюк І.А., подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2014, виданого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №206, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28184927 від 16.10.2014. А також власником земельної ділянки площею 0,1858 га з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386 цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 411844395 від 06.02.2025.
Скориставшись своїм правом па безоплатну приватизацію земельної ділянки і для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідач ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_6 , яка здійснює діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надає послуги технічного консультування в цих сферах, для розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (підновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До заяви замовником надано правовстановлюючі документи на будинок, який знаходиться на земельній ділянці та довідку з погосподарської книги від 01.05.2024 №281, у якій зокрема зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 відповідно погосподарської книги №7 за 2011-2015 роки Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, особовий рахунок № НОМЕР_2 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,19 га, в тому числі 0,19 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Після проведення топографо - геодезичних робіт інженером- землевпорядником по існуючих межах даної земельної ділянки визначено точну її площу, а:саме 0,1858 га, тобто орієнтовно у відомостях погосподарської книги було зазначено 0,19 га, а при обмірах встановлено 0,1858 га.
Після чого ОСОБА_1 подала клопотання з додатками (копія паспорта, ідентифікаційного номера, технічної документації із землеустрою, витягу з державного земельного кадастру) до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області для прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу її у власність. 
Рішенням 57 сесії VIII скликання Бершадської міської ради від 24.01.2025 №1683 затверджено вищевказану технічну документацію та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1858 га кадастровий номер 0520485600:03:001:0386, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .
Клопотання ОСОБА_1 подано з дотриманням норм земельного законодавства до розпорядника земель. Також дане клопотання, перед поданням на засідання сесії міської ради, розглядалось на засіданні постійної комісії по земельних питання. 
У зазначеній технічній документації також містяться відомості про встановлені межові знаки аркуш 31, у якому зокрема зазначено, що при обстеженні земельної ділянки визначено, що усі межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з існуючою огорожею. Встановлення нових межових знаків згідно координат поворотних точок меж земельної ділянки документацією не передбачено.
У даних відомостях наявні підписи суміжних землекористувачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , виконавця робіт та замовника - ОСОБА_1 . Підпис третьої особи відсутній (так як вона не погоджувалась із межами з невідомих причин), і як наслідок спеціаліст з питань землевпорядкування с. Флорине відділу земельних відносин Бершадської міської ради та староста с.Флорине також не проставили свої підписи.
Разом з тим, непогодження третьою особою меж земельної ділянки, є формою реалізації прав останньої, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації із землеустрою, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають па правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.
Водночас непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.
Те, що за адресою ОСОБА_1 рахувалася земельна ділянка орієнтовною площею 0,19 га підтверджується довідками Флоринського старостинського округу Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 09.07.2025 № 572, 573,574, у яких зазначено, що відповідно погосподарської книги №7 за 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки , 2016-2020 роки, 2021-2025 роки Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, за житловим будинком по АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,19 га, в тому числі 0,19 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Станом на 2025 після приватизації земельної ділянки площа змінилась на загальну площу - 0,1858 га.
Враховуючи вищезазначене, за житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 починаючи з 2001 року рахувалась земельна ділянка орієнтовною площею, 0,19 га га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується відповідними документами. Жодних порушень з боку ОСОБА_1 по відношенню до земельної ділянки позивача не було. 
Щодо земельної ділянки орієнтовною площею 0,0164 га надану позивачу на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району від 30.08.2006 зазначила наступне. Згідно довідки Флоринського старостинського округу Бершадської міської ради ради Гайсинського району Вінницької області від 20.05.2025 № Б-8-2 вбачається , що відповідно погосподарської книги №6 за 2001-2005 роки Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області за адресою АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_3 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,27 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,03 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,24 га; відповідно погосподарської книги №6 за 2006-2010 роки Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області за адресою АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_4 рахується земельна ділянка орієнтовною площею: з 2006 рік - 0,27 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,17 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,10 га. Далі у цій же довідці зазначено, що за 2007-2009 роки - 0,29 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,17 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,12 га. Знову ж таки площа збільшилась не на 0,0164 га, а на 0,02 га, яка ніяким чином не має відношення до спірної земельної ділянки. За 2010 рік - 0,24 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,1672 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,0728 га. Наступні роки і аж до 2025 площа земельних ділянок не змінювалась. Таким чином, починаючи з 2010 року за адресою позивача рахувалась земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства орієнтовною площею 0,0728 га, з них як вважає позивач, 0,0164 га - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , хоча за всіма даними погосподарської книги вказана адреса АДРЕСА_2 . 
Якщо для ведення ОСГ загальна площа 0,0728 га, згідно рішення 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району від 30.08.2006 надано земельну ділянку 0,0164 га, то є ще одна земельна ділянка орієнтовною площею 0,0564 га для ведення особистого селянського господарства, тоді не виключено, що позивачу їх надано двічі по одному виду за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 
Оскільки жодних порушень з боку ОСОБА_1 по відношенню до земельної ділянки позивача не було, просить у задоволенні позову відмовити. 
23.07.2025 представник позивача, адвокат Свистун Л.В., надала відповідь на відзив адвоката Цимбалюк І.А. в якому зазначила, що позивачка отримала в особисту приватну власність земельну ділянку, площею 0,1672 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0126, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 715768, виданим відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області 18.12.2009 року, на підставі рішення сесії Флоринської сільської ради, 32 сесія 5 скликання, від 19.11.2009 року, яку в подальшому подарувала своїй дочці – ОСОБА_2 , разом із будинком, що розташований на цій земельній ділянці. Площа даної земельної ділянки, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд переданої позивачці в порядку приватизації, не перевищує норм безоплатної передачі земельних ділянок, що передбачені п. г частини 1 ст. 121 Земельного кодексу України. Рішенням 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року, позивачці безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0164 га по АДРЕСА_3 , цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, що не перевищує норми безоплатної приватизації, встановлені п. б частини 1 ст. 121 Земельної кодексу України. З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що за наявною в Головному управління Держгеокадастру у Вінницькій області інформацією в Державному реєстрі земель, станом на 01.01.2013 року на території області за гр. ОСОБА_3 рахується земельна ділянка на території Гайсинського району (колишній Бершадський): кадастровий номер 0520485600:05:001:0046, місце розташування - на території Флоринської сільської ради, площею 1,6200 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підстава набуття – розпорядження Бершадського РДА № 48 від 21.02.2002 року, на підставі якого Бершадським районним відділом земельних ресурсів 25.03.2002 року видано державний акт серія IV-ВН № 053267 (копія додається).
Норми безоплатної приватизації по даному виду використання земель визначені у п. а ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, не порушені. Відомості про інші земельні ділянки, права на які зареєстровані за позивачкою до 01.01.2013 року, відсутні. Твердження представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачу двічі передано безоплатно у власність земельні ділянки з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, зроблене на підставі аналізу даних погосподарських книг, є лише припущенням та не відповідає дійсності, погосподарський облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється, його дані жодним чином не вказують на те, що позивачці двічі були передані у власність, шляхом приватизації, земельні ділянки одного виду використання. З огляду на надані представником відповідача заперечення та документи, слід зазначити, що земельна ділянка площею 0,1858 га, кадастровий номер - 0520485600:03:001:0386, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , знаходиться на території Флоринської сільської ради. Однак, з наданої представником відповідача технічної документації вбачається, що вона не погоджена ні зі старостою села, ні зі спеціалістом з питань землекористування с. Флорине відділу земельних відносин Бершадської міської ради. Також власником суміжної ділянки є земельної ділянки з кадастровим номером 0520485600:03:001:0076 є ОСОБА_11 , але в технічній документації постановлено підпис суміжного землекористувача ОСОБА_9 (кадастровий номер земельної ділянки –0520485600:03:001:0076), тобто власником земельної ділянки є не та особа, яка проставила підпис в технічній документації. Крім того площа земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складає лише 0.0774 га, тоді як площа земельної ділянки - рілля, яка вільна від будь-яких забудов та використовується відповідачкою ОСОБА_1 як город становить 0.1084 га. Тобто статус та використання більшої частини земельної ділянки не відповідає цільовому призначенню, вказаному в документах.
Позивачка ОСОБА_3 та її представник, адвокат Свистун Л.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача — Бершадської міської ради — Скакун С.В. заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити. 
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Цимбалюк І.А., заперечували проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та у клопотанні про долучення доказів, просили у задоволенні позову відмовити, стягнути з позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. 
Третя особа — ОСОБА_2 — в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що земельною ділянкою по АДРЕСА_2 її родина користується з 1989 року. Коли будувалася дорога, їх земельна ділянка була переділена, у зв`язку з чим частина земельної ділянки опинилася з іншої сторони дороги — по АДРЕСА_3 . Сусіди інколи заходили за межу їхньої земельної ділянки, то відходили. У 2006 році рішенням Флоринської сільської ради вказана земельна ділянка була передана в користування матері. На вказаній земельній ділянці в них були посаджені дерева, будівельні матеріали, сарайчик. Після прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 вирізала їхні дерева та натягнула мотузку під саму дорогу, тим самим зайнявши їхню земельну ділянку. Просила позовні вимоги задовольнити. 
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона працює заступником начальника відділу земельних відносин Бершадської міської ради. Відповідачка ОСОБА_1 розробила технічну документацію на земельну ділянку, яка перебуває в її користуванні та межує із земельною ділянкою позивачки ОСОБА_3 . Позивачка зверталася до Бершадської міської ради та повідомляла, що між нею та ОСОБА_1 виник земельний спір. Для вирішення спору виїжджав землевпорядник, але вирішити спір не вдалося. Технічна документація на земельну ділянку ОСОБА_3 відсутня. ОСОБА_1 подала до Бершадської міської ради на затвердження технічну документацію на земельну ділянку та клопотання про передачу земельної ділянки їй у власність. Позивачка подала до Бершадської міської ради заяву щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 без неї. Технічна документація відповідала вимогам закону, а тому було розроблено проєкт рішення про її затвердження. На пленарному засіданні сесії Бершадської міської ради позивачка ОСОБА_3 повідомила, що у неї зі ОСОБА_1 виник спір, і рішення не набрало необхідної кількості голосів та не було прийнято. Згодом ОСОБА_1 повторно звернулася до Бершадської міської ради із заявою, і на наступному засіданні було прийнято оскаржуване рішення. Наданий ОСОБА_3 номер телефону не відповідав, а тому її не запрошували на сесію. Разом з тим, на звернення ОСОБА_3 їй було надано відповідь від 10.01.2025, в якій повідомлялося, що на розгляді Бершадської міської ради знаходиться технічна документація, розроблена ОСОБА_1 , на земельну ділянку, яка межує з її земельною ділянкою. Крім того, повідомлення про сесії Бершадської міської ради та проєкти рішень публікуються на сайті Бершадської міської ради та є загальнодоступними.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що працює старостою с. Флорине Бершадської міської ради. У квітні 2024 року ОСОБА_3 приходила до старостату та просила, щоб землевпорядник прийшов оглянути земельну ділянку по АДРЕСА_2 , оскільки в них із сусідкою ОСОБА_1 виник спір щодо вказаної земельної ділянки. Коли вони із землевпорядником ОСОБА_14 прийшли, ОСОБА_1 не було, а тому вони тільки поговорили з ОСОБА_3 та домовилися прийти ще раз. Наступного разу вже була і ОСОБА_1 , вони оглянули земельну ділянку, ОСОБА_14 обійшла земельну ділянку, чи робила заміри — невідомо, поговорили з ОСОБА_3 та здавалося, що вони зі ОСОБА_1 дійшли згоди. На першій сесії міської ради виносилося питання про затвердження технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_1 . На сесію прийшла ОСОБА_3 , розповіла, що між нею та ОСОБА_1 наявний спір, і депутати не проголосували за рішення про затвердження технічної документації. На наступній сесії Бершадської міської ради було прийнято оскаржуване рішення. Вона не підписала технічну документацію ОСОБА_1 , оскільки вона не була підписана суміжним користувачем ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що працює землевпорядником у Флоринському старостаті. В квітні 2024 року звернулася ОСОБА_3 , щоб встановити межові знаки на земельній ділянці, яка знаходиться навпроти її земельної ділянки. Коли вони зі старостою прийшли перший раз, не було ОСОБА_1 , а тому вони в межах місяця знову прийшли та встановили межові знаки, обидві сторони їх погодили. Спірна земельна ділянка залишилася за ОСОБА_3 , але вона згодилася надати ОСОБА_1 проїзд до її домоволодіння. Межові знаки встановлювалися тільки для земельної ділянки ОСОБА_3 та тільки з її слів. Згідно з усіма погосподарськими книгами за домоволодінням ОСОБА_1 рахувалася земельна ділянка площею 0,19 га, про що ОСОБА_1 було надано відповідну довідку. Потім ОСОБА_1 розробила технічну документацію на свою земельну ділянку, яка була затверджена оскаржуваним рішенням Бершадської міської ради.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що є фізичною особою — підприємцем. До неї звернулася ОСОБА_1 з документами на будинок та довідками сільської ради для виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Перед початком роботи вона вивчала документи, перевіряла карти ОСОБА_15 та бачила, де знаходиться вказана земельна ділянка. До неї також приходила позивачка та повідомляла, що там знаходиться належна їй земельна ділянка, однак документів не надала. Заміри земельної ділянки ОСОБА_1 здійснювалися за фактичним використанням земельної ділянки, розміри якої не перевищували площі, зазначеної в погосподарських книгах Флоринської сільської ради. Доповнила, що точно визначити ширину дороги між домогосподарствами сторін неможливо, оскільки необхідно піднімати документацію та залучати дорожню службу. Ми бачимо лише ширину між земельними ділянками, яка в одному місці складає 11 м, а в іншому 14 м (йде на розширення) та становить 254 кв. м. Земельна ділянка ОСОБА_16 є ширшою, і якщо спускати по прямій за допомогою кадастру, видно, що 11 кв. м припадає на суміжну з ОСОБА_1 земельну ділянку. У схемі, наданій ОСОБА_4 , межі земельної ділянки ОСОБА_16 зображено не по прямій. Чому спірна площа відбивається саме зі ОСОБА_1 , незрозуміло. 
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що є фізичною особою-підприємцем із виконання землевпорядних робіт. До нього зверталася ОСОБА_3 , щоб скласти ситуаційний план на місцевості, посилаючись на те, що ОСОБА_1 приватизувала частину земельної ділянки, яка знаходилася в її користуванні. Виїхавши на місцевість, зі слів позивачки склав ситуаційний план тієї земельної ділянки, яка начебто перебувала в користуванні позивачки згідно з рішенням. Земельну ділянку по АДРЕСА_2 , на яку було видано державний акт, він не обмірював та фактичної її площі не знає. Вказати точно ширину дороги між домогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неможливо, але середня ширина вулиці становить 8 м. Земельна ділянка ОСОБА_16 є ширшою за земельну ділянку ОСОБА_1 , а тому впевнено сказати, що земельна ділянка ОСОБА_16 зменшилася за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1 , не можна.
Вислухавши пояснення учасників справи, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
З урахуванням цього правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Судом встановлено, що у користуванні позивачки ОСОБА_3 з 1989 року перебувала земельна ділянка, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивачка стверджує, що приблизно у 1989 році в селі Флорине будували дорогу, яка проходила, в тому числі, через земельну ділянку, яка передана їй в користування. В результаті чого земельну ділянку було поділено на дві частини, обабіч дороги, одна частина по АДРЕСА_2 , друга - по АДРЕСА_3 . 
На земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_2 , позивачка у 1994 році побудувала будинок, іншу земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , вона використовувала як город.
У подальшому позивачка отримала в особисту приватну власність земельну ділянку, площею 0,1672 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на праві власності на земельну ділянку серія ЯИ № 715768, виданим відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області 18.12.2009 року, на підставі рішення сесії Флоринської сільської ради, 32 сесія 5 скликання, від 19.11.2009 року (копія державного акта на земельну ділянку додається).
23 грудня 2010 року зазначену земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачка подарувала своїй дочці - ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватна нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Новокрещеновою Л. П. 23.12.2010 року № 1474, та договором дарування житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Новокрещеновою Л. П. 23.12.2010 року за р. № 1471.
У зв`язку з тим, що з 1989 року у користуванні позивачки перебувала ще одна земельні ділянка, беручи до уваги те, що вона добросовісно, відкрито і безперервно користується цієї земельною ділянкою на протязі більше 15 років, рішенням 3 сесії 5 скликання Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року позивачці безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0.0164 га по АДРЕСА_3 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. 
Дану земельну ділянку позивачка та її сім`я використовували та використовують як город ще з часу передачі в користування, обробляють її, посадили там плодові дерева, тощо. Однак, процес приватизації вказаної земельної ділянки після прийняття вищезазначеного рішення (реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку) позивачка не завершила.
У зв`язку з відсутністю межових знаків між земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , яку передано у приватну власність позивачки, використовується нею як город, та суміжною земельною ділянкою, яку ОСОБА_1 також використовувала як город, постійно виникали суперечки щодо меж суміжних земельних ділянок. 
Рішенням 57 сесії Бершадської міської ради VIII скликання від 24.01.2025 року № 1 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_1 » Бершадська міська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передала безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площе 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386.
Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано Бершадською міською радою Вінницької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2025 року, номер відомостей про речове право: 58384043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3079309905204.
В обґрунтування позову сторона позивача посилається на те, що площа перетину (накладка) меж земельних ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1 складає 0,0088 га, а передавши рішенням Бершадської міської ради 24.01.2025 року № 1683 гр. ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею - 0,1858 га, з кадастровим номером 0520485600:03:001:0386, Бершадська міська рада фактично передала останній частину земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка була передана позивачці рішенням Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки» від 30 серпня 2006 року, та яку та використовувала як город, позбавивши ОСОБА_3 у такий спосіб права на вказану земельну ділянку.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, (провадження № 12-158гс18).
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, про визнання незаконним та скасування рішення 57 сесії Бершадської міської ради VIII скликання від 24.01.2025 року № 1683 про затвердження технічної документації із землеустрою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.1858 кадастровий номер 0520485600:03:001:0386 та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0.1858 кадастровий номер 0520485600:03:001:0386 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно до частин другої, третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:
а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (частина перша статті 81 ЗК України).
Згідно із частинами першою-третьою, п`ятою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
До заяви додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.
У частині дев`ятій статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до частини статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Пунктом 5 частини 5 статті 186 ЗК України передбачено, що технічна документація із землеустрою погоджується і затверджується у такому порядку: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування рішенням таких органів; в інших випадках власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, землекористувачем.
Відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.
Відповідно до пункту 15 статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року зазначено наступне: згідно з положеннями статті 55 Закону №858-IV установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.
Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими Знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686. Згідно з пунктом 3.12 Інструкції №376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.
Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.
Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року у справі №681/1039/15-ц зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №580/168/16-ц зроблено висновок, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.
Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
В обґрунтування позову сторона позивача посилається на те, що із план -схеми меж земельної ділянки, складеної інженером - землевпорядником ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_3 вбачається, що площа перетину (накладка) меж земельні ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1 складає 0,0088 га (шириною 3,90 та 1,40 метри з одного краю, і 1,30 та 4,00 метри з іншого краю, та довжиною 16,56 метри з одного краю і 16,57 метри з іншого краю). 
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності (користуванні) позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста.
За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Позивачкою не надано належних доказів в підтвердження обставин викладених в позові, сторона позивача не надавала суду висновку експерта та не заявляла клопотань про призначення у справі земельно-технічної експертизи.
Крім того, оскільки земельна ділянка, яка перебуває в користуванні позивачки не є сформованою, не можливо визначити чи дійсно частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 накладається на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . 
Таким чином, Бершадською міською радою було правомірно прийнято рішення №1683 від 24.01.2025 яким було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею 0,1858 га, кадастровий номер 0520485600:03:001:0386.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) зазначила, що усталеною є практика Великої Палати Верховного Суду, що визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду, є неефективним способом захисту прав особи (подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, пункт 9.67; від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21, пункт 8.13; від 12 вересня 2023 року у справі № 910/8413/21, пункт 180; від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18, пункт 143).
Суд зазначає, що оскаржуване рішення Бершадської міської ради № 1683 від 24.01.2025, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (кадастровий номер 0520485600:03:001:0386) ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та передано останній у власність земельну ділянку (кадастровий номер 0520485600:03:001:0386), загальною площею 0,1858 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вичерпало свою дію виконанням, а тому визнання цього рішення незаконним не поновить порушене право або законний інтерес позивача.
Крім того, рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване.
Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)).
Щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, то у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що позивач з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача.
Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, у тому числі документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право.
Суд зазначає, що вимоги про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки не приведуть до відновлення порушених прав та інтересів позивача, тобто не є належним та ефективним способом захисту. Належним способом захисту позивача є віндикаційний позов. Такий позов у цій справі не заявлено.
Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див.; постанови Великої Палати Верховного Суду: від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21),від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивачем не доведено належним чином обґрунтування заявлених позовних вимог та що лише у вказаний у позовних вимогах спосіб можуть бути належним чином захищені її права, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", а у задоволенні позову відмовлено, судовий збір віднести на рахунок держави.
Оскільки представником відповідача, адвокатом Цимбалюк І.А. заявлено про те, що до суду буде подана заяви про надання доказів про витрати за професійну правову допомогу у зв`язку з розглядом справи, у п`ятиденний строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд позбавлений можливості розглядати питання розподілу витрат на професійну правову допомогу до закінчення цього строку.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 76-78, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Бершадської міської ради, ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності - відмовити. 
Витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В. І. Губко