Справа № 643/5138/24
Провадження № 2/643/6217/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участю секретаря судового засідання – Глушка С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води,
в с т а н о в и в :
У травні 2024 року позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі свого представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 118 317,61 грн, з яких: 105 938,44 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 646,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 4075,27 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 374,88 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; інфляційні втрати в сумі 5275,97 грн; 3% річних в сумі 2006,25 грн; та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржників виникла заборгованість в сумі 111 035,39 грн, яка утворилася станом на 01 квітня 2024 року.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.10.2024, ухваленим у цивільній справі № 643/5138/24, позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 118 317,61 грн, з яких: 105 938,44 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 646,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 4075,27 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 374,88 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; інфляційні втрати в сумі 5275,97 грн; 3% річних в сумі 2006,25 грн; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою суду від 29.04.2026 скасувано заочне рішення від 11 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
17.06.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Бігдана О. А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке. Окремий договір між КП «ХТМ» та відповідачем щодо постачання послуг теплопостачання не укладався, договірні відносини між ним та позивачем грунтуються на умовах публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 (далі - Договір), розташованого у публічному доступі на вебсайті КП «ХТМ». Згідно із умовами Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (пункт 32). Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії (пункт 33). Отже, беручі до уваги умови договору, належними доказами щодо наявності заборгованості апелянта перед позивачем за надані згідно з Договором послуги, є докази формування та надання КП «ХТМ» на адресу ОСОБА_2 рахунків на оплату спожитих послуг з теплопостачання. В той же час, позивачем в якості доказів наявності заявленої заборгованості, наданий лише розрахунок, складений представником позивача на підставі невідомих документів, що не може бути визнаним належним доказом по справі. П. 31 Договору передбачено, що вартістю послуг з постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії є встановлені відповідно до законодавства тарифи. Розмір зазначених тарифів зазначається на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування hts.kharkov.ua/docs/2023_tarifi_Kharkiv.pdf та/або вебсайті виконавця. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу з постачання гарячої води та/або на послугу з постачання теплової енергії виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. На вебсайті виконавця (позивач) наявна інформація про встановлення тарифів з постачання теплової енергії та гарячої води згідно рішення Харківської міської ради від 24.08.2023 №408. Тобто відомості про тарифи за період нарахувань до 24.08.2023, відображених в розрахунку заборгованості, наданим представником позивача, відсутні. Отже, за умови відсутності рахунків, в яких, зокрема, відображаються діючі тарифи з постачання теплової енергії та гарячої води, наведене є додатковим підтвердженням відсутності належних доказів заборгованості відповідача перед позивачем, в заявленому розмірі. Беручі до уваги, що позивачем не доведено належним чином наявність заборгованості, сформованої відповідно до умов публічного індивідуального договору, відсутні підстави для задоволення позову КП «ХТМ» в частині вимог до ОСОБА_2 . Отже, право вимоги позивача до відповідача щодо сплати за спожиті послуги з теплопостачання за розрахунковий місяць виникає у перший день другого місяця, наступного за розрахунковим Таким чином, беручі до уваги час подання позивачем позовної заяви (квітень 2024 р.), строк позовної давності за вимогами позивача зі сплати заборгованості за надані послуги з теплопостачання та гарячої води за період із 01.02.2013 по 30.03.2021, на дату звернення із позовною заявою є таким, що сплив згідно з приписами ЦК України. Також позивачем не наводилося поважних причин пропуску строку позовної давності. Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до наведеного, відповідач, ОСОБА_2 , заявляє про необхідність застосування позовної давності до вимог позивача зі сплати заборгованості за надані послуги теплопостачання та гарячу воду за період із 01.02.2013 по 30.03.2021, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача за вказаний період.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Бігдан О. А. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві зазначив, що справу просив розглянути за відсутності представника відповідача, за матеріалами наявними у справі. 
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
Як встановлено судом, відповідачі є користувачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII з 01.12.2021 у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з теплопостачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет 31.10.2021.
Так, положення ст. 68, 162 Житлового Кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, п. 38 Правил надання послуги з постачання гарячої води зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги.
Згідно з п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, п. 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.
Відповідно до п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.
На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківське теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підстави укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс».
З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року.
Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором.
Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги.
Згідно з п. 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не менше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний термін.
Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.07.2022 (факт отримання послуг).
Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості судом встановлено, що заборгованість відповідачів за користування житлово-комунальними послугами становить 111 035,39 грн, з яких: 105 938,44 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 646,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 4075,27 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2013 по 31.03.2024; 374,88 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Разом з тим, представник відповідача заявив клопотання про застосування положення ст. 257 ЦК України до позовних вимог. 
У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.
Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).
Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.
Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною є 21.05.2024, а період нарахування заборгованості становить з 01.02.2013 по 31.03.2024.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. 
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано з 30.06.2023.
Разом з тим, відповідно до п. 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.
Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.
Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12, п. 19 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину та воєнного стану строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена на підставі статті 259 ЦК України.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21.
Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину«Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких позовна давність продовжена на період з 12.03.2020 по 03.09.2025, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою – 21 травня 2024 року та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 лютого 2013 року по 31 березня 2024 року, строк позовної давності щодо платежів за період з 01 лютого 2013 року по 31 березня 2017 року включно позивачем пропущено.
Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги, що надає позивач, з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2024 року, яка складатиме 83 188,01 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в та стягнення з відповідача заборгованості заборгованість в сумі 83 188,01 грн, з яких: 78 091,06 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 646,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 4075,27 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 374,88 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем за період до лютого 2022 року нараховано інфляційні втрати у розмірі 5275,97 грн та три відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2006,25 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідчів, який відповідчами, за наявності заперечень проти позовних вимог, не спростовано, не надано контррозрахунку заборгованості.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані позивачем послуги в загальному розмірі 90 470,23 грн, в іншій частині позовних вимог - відмовляє.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача у загальній сумі 2315,33 грн по 1157,67 грн з кожної.
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -
у х в а л и в :
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 90 470,23 грн, з яких: 78 091,06 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 646,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 4075,27 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 374,88 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; інфляційні втрати в сумі 5275,97 грн; 3% річних в сумі 2006,25 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2315,33 грн, а саме по 1157,67 грн з кожної.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Позивач – Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, буд.11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31557119.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків невідомий.
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків невідомий.
Суддя О. М. Тимош