Справа №534/2047/26
Провадження №3/534/242/26

П О С Т А Н О В А
16 липня 2026 року м. Горішні Плавні 

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
	ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,	

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, 
у с т а н о в и в :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 06.06.2026 о 08 год. 12 хв. в м. Горішні Плавні, просп. Героїв Дніпра 89, Центральний ринок, гр. ОСОБА_1 здійснював продаж риби сазан без документів підтверджуючих законність набрання у власність та засвідчують якість та безпечність риби, чим порушив VII частина 2 абзац 14 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ».
Будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи,  ОСОБА_1 не з`явився.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст. 88-1 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, і  ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку про судове засідання, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.88-1 КУпАП, оскільки він порушив порядок придбання та збуту об`єктів тваринного світу.
Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: розпискою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про забирання на зберігання рибу сазан 2 шт. вагою 3 кг., відеозаписом на компакт диску.
Відповідно до VII частина 2 абзац 14 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. 
Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються. 
З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень. 
Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 283, 294 КУпАП, суд,
у х в а л и в : 
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень без конфіскації об`єктів тваринного світу. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області.  
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ