Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/464/26
Провадження № 2/382/739/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 червня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, згідно вимог якого просив: припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються на підставі судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року у справі № 382/1177/22, починаючи з 01 листопада 2022 року. Визнати судовий наказ № 382/1177/22, виданий 08 листопада 2022 року Яготинським районним судом Київської області, провадження №2-н/3 82/61/22, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що не підлягає виконанню. Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Позов обгрунтовано тим, що 28 вересня 2013 року у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_2 був укладений шлюб, актовий запис № 157 року.
30 липня 2020 року шлюб розірвано на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області, справа №382/642/20 .
Від подружнього життя мають малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до судового наказу, що був виданий 08 листопада 2022 року Яготинським районним судом Київської області, справа №382/1177/22, з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 листопада 2022 року і до досягнення донькою повноліття.
З лютого 2025 року і по даний час їх дитина постійно проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному його матеріальному забезпеченні.
Остання відома адреса відповідача: АДРЕСА_2 , відповідно до судового наказу вид. 08 листопада 2022 року Яготинським районним судом Київської області, справа №382/1177/22.
З актів обстежень депутата у присутності свідків від 14.08.2025, 02.02.2026р.р., вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на утриманні батька - ОСОБА_1 , та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де створені всі умови для повноцінного проживання та розвитку дитини.
З характеристики ОСОБА_3 , учениці 5-Б класу Яготинського ліцею №3 Яготинської міської ради від 05.02.2026 року вбачається, що її вихованням та забезпеченням усім необхідним займається батько ОСОБА_1 .
Позивачу відомо, що на даний час відповідач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 (рекомендаційний лист від 26.08.2025 №2627). Інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на своєму утриманні відповідач не має.
Позивач направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень ст. 3 Конвенції організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів, чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 1ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями частин 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Як вказав Верховний Суд в постанові від 04 вересня 2019 року / справа № 711/8561/16-ц, провадження № 61-2138св18/, аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь в її вихованні.
В судовому засіданні установлено, що дитина, донька сторін по справі, неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з лютого 2025 року і по даний час їх дитина постійно проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному його матеріальному забезпеченні, позивач самостійно піклується, забезпечує її всім необхідним, оскільки дитина потребує щоденного харчування, забезпечення одягом, взуттям, шкільним обладнанням та забезпечення інших її потреб (а.с. 8-11, 19-20).
30 липня 2020 року шлюб розірвано на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області (а.с.16-17).
Відповідно до судового наказу, що був виданий 08 листопада 2022 року Яготинським районним судом Київської області, справа №382/1177/22, з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 листопада 2022 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.18.
З актів обстежень депутата у присутності свідків від 14.08.2025, 02.02.2026р.р., вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на утриманні батька - ОСОБА_1 , та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де створені всі умови для повноцінного проживання та розвитку дитини (а.с.12-13).
З характеристики ОСОБА_3 , учениці 5-Б класу Яготинського ліцею №3 Яготинської міської ради від 05.02.2026 року вбачається, що її вихованням та забезпеченням усім необхідним займається батько ОСОБА_1 (а.с.14-15).
Згідно лисів та довідок наявних в матеріалах справи солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.21-22, 40, 45-47).
Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю / договором/ сторін, до них застосуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини / аналогія закону/.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Сімейний Кодекс не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми. 4 ст. 273 ЦПК України.
Вказана норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язки щодо сплати цих платежів / Постанова Верховного Суду від 03 лютого 2021 року, справа № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20/.
Крім цього Верховний Суд вказав, що наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Не вирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання також не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів на користь того з батьків, із ким фактично проживає дитина на момент пред`явлення позову про стягнення аліментів / Постанова від 03 лютого 2021 року, справа № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20/.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Відповідно до ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Згідно із ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на дитину), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні вимоги позову про визнання судового наказу № 382/1177/22, виданого Яготинським районним судом Київської області 08.11.2022 року, таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Статтею 173 ЦПК України встановлено, що суд може визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, в порядку, встановленому статтею 432 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Оскільки аліменти сплачувалися на підставі судового наказу і існує відкрите виконавче провадження, окрім позовних вимог про припинення стягнення аліментів суд може вирішити питання про визнання виконавчого документа про стягнення аліментів, на підставі якого вони стягувалися, таким, що не підлягає виконанню, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави для закінчення виконавчого провадження як рішення суду про припинення стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Враховуючи вище викладене, а також наявні докази в судовому засіданні було встановлено, що донька позивача з ним проживає з лютого 2025 року, тому є підстави для звільнення позивача від сплати аліментів з вказаного часу, проте відсутні підстави визнавати судовий наказ таким, що не підлягає виконання.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 3512 грн, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 1756 грн.
Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Встановивши вищезазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи, що присутні підстави для стягнення аліментів із відповідача по справі з врахуванням матеріального становище сторін, їх стану здоров`я, наявність утриманців та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку визначений Законом України "Про державний бюджет на 2026 рік", вимоги ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", та вимоги Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 1331 грн. 20 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати яких був звільнений позивач.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з позивача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп. за позовну вимогу про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 354-355 ЦПК ст.ст.10, 171, 180-183, 197 СК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_1 з лютого 2025 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , згідно судового наказу № 382/1177/22 від 08.11.2022 року на час проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка перебуває на військовій службі на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 26.02.2026 року та подовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави 1331 (одну тисячу триста одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 1331 (одну тисячу триста одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 09 липня 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2026 року.

Суддя Кисіль О. А.