Справа №442/4433/26 
Провадження №2/442/1994/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :
Директор ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О.В. через систему «Електронний Суд» звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором про надання коштів в кредит зокрема: - Договором №71425978 від 21.04.2025; Договором №8884173 від 26.02.2025 в загальному розмірі 50180.00 грн. та судові витрати.
Щодо укладання кредитного договору №71425978 від 21.04.2025.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит №71425978, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 1500,00 гривень, строком на 30 днів, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, сплачувати кошти за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 
21.05.2025 року сторони уклали Додаткову угоду №14988240, якою пролонгували строк кредитування на 18 днів (до 08.06.2025) та змінили ставку на 1% на день.
Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши суму кредиту на банківську картку відповідача через платіжну систему за участю банківської установи, що підтверджується відповідною довідкою про здійснення платіжної операції.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення коштів утворилася заборгованість у сумі 4890.00 грн. Зазначена сума складається з: 1500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 270,00 грн. заборгованості за процентами; 180,00 грн. заборгованості за комісією; 2940,00 грн. заборгованості за пенею/неустойкою.
На підставі договору факторингу 16/10/25 від 16.10.2025, укладеного між перівсним кредитором та позивачем, право грошової вимоги за договором кредиту №71425978 від 21.04.2025 перейшло до нового кредитора.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», згідно з реєстром прав вимог 16/10/25-02 від 16.10.2025, набуло право вимоги до відповідача в загальній сумі 4890,00 грн.
Щодо укладання кредитного договору №8884173 від 26.02.2025.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит №8884173, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень, строком на 360 днів, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, сплачувати кошти за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 
Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши суму кредиту на банківську картку відповідача через платіжну систему за участю банківської установи, що підтверджується відповідною довідкою про здійснення платіжної операції.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення коштів утворилася заборгованість у сумі 45290,00 грн. Зазначена сума складається з: 20 000,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 270,00 грн. - заборгованості за процентами; 8000,00 грн. заборгованості за пенею/неустойкою.
На підставі договору факторингу 16/10/25 від 16.10.2025, укладеного між перівсним кредитором та позивачем, право грошової вимоги за договором кредиту №8884173 від 26.02.2025 перейшло до нового кредитора.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», згідно з реєстром прав вимог 16/10/25-01 від 16.10.2025, набуло право вимоги до відповідача в загальній сумі 45 290,00 грн.
Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.
Ухвалою від 11.06.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін 07.07.2026, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Щодо кредитного договору №71425978 від 21.04.2025.
Судом встановлено, що 12.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71425978, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 1500,00 гривень, строком на 30 днів (з 21.04.2025 по 20.05.2025).
21.05.2025 року сторони уклали Додаткову угоду №14988240, якою пролонгували строк кредитування на 18 днів (до 08.06.2025) та змінили ставку на 1% на день.
Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронну комерцію», цей договір є укладеним в електронній формі. Шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі з використанням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Зокрема, Закон України «Про електронну комерцію» (стаття 3) визначає одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність, яка надсилається особі, що прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. При цьому, використання такого ідентифікатора, згідно з частиною 6 статті 12 цього ж Закону, прирівнюється за правовими наслідками до підписання договору у письмовій формі. Це означає, що електронний договір, укладений з використанням одноразового ідентифікатора, є обов`язковим для сторін і має ту ж юридичну силу, що й договір, підписаний власноручним підписом.
Таким чином, у даному випадку, оскільки договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану ним електронну адресу, це свідчить про волевиявлення відповідача на укладення правочину. Сам факт отримання та використання такого ідентифікатора підтверджує його згоду з умовами договору та зобов`язаннями, що з нього випливають.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена кредитним договором заборгованість не погашена.
16.10.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу 16/10/25 відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №71425978 від 12.04.2025 перейшло до нового кредитора.
Відповідно до реєстру прав вимог 16/10/25-02 від 16.10.2025 до даного договору факторингу ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача загальній сумі 4890,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 270,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Разом з тим, як вбачається зі змісту кредитного договору, таким передбачено комісію за надання кредиту: 180,00 грн..
Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17.
Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення договору №71425978 від 12.04.2025 про сплату позичальником комісії за надання кредиту в розмірі 180.00 грн., є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі цих положень договору комісії у розмірі 180,00 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені/неустойки в розмірі 2940,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею відповідно до договору є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором у період дії воєнного стану.
З огляду на викладене, враховуючи період нарахування пені за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, що було здійснено безпосередньо в період дії воєнного стану, правові підстави для стягнення з відповідача пені/неустойки в сумі 2940,00 грн., як складової частини заборгованості за кредитним договором, відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Відтак суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, зокрема з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №71425978 від 12.04.2025, за основним боргом у розмірі 1500,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 270,00 грн., що разом становить 1770,00 грн..
Щодо кредитного договору №8884173 від 26.02.2025.
Судом встановлено, що 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8884173, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень, строком на 360 днів (з з 26.02.2025 по 20.02.2026).
Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронну комерцію», цей договір є укладеним в електронній формі. Шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі з використанням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Зокрема, Закон України «Про електронну комерцію» (стаття 3) визначає одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність, яка надсилається особі, що прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. При цьому, використання такого ідентифікатора, згідно з частиною 6 статті 12 цього ж Закону, прирівнюється за правовими наслідками до підписання договору у письмовій формі. Це означає, що електронний договір, укладений з використанням одноразового ідентифікатора, є обов`язковим для сторін і має ту ж юридичну силу, що й договір, підписаний власноручним підписом.
Таким чином, у даному випадку, оскільки договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану ним електронну адресу, це свідчить про волевиявлення відповідача на укладення правочину. Сам факт отримання та використання такого ідентифікатора підтверджує його згоду з умовами договору та зобов`язаннями, що з нього випливають.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена кредитним договором заборгованість не погашена.
16.10.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу 16/10/25 відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №8884173 від 26.02.2025 перейшло до нового кредитора.
Відповідно до реєстру прав вимог 16/10/25-01 від 16.10.2025 до даного договору факторингу ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача загальній сумі 45 290,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17290,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені/неустойки в розмірі 8000,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею відповідно до договору є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором у період дії воєнного стану.
З огляду на викладене, враховуючи період нарахування пені за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, що було здійснено безпосередньо в період дії воєнного стану, правові підстави для стягнення з відповідача пені/неустойки в сумі 8000,00 грн., як складової частини заборгованості за договором позики, відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Відтак суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, зокрема з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №8884173 від 26.02.2025, за основним боргом у розмірі 20000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 17 290,00 грн., що разом становить 37290,00 грн..
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 4500.00 грн., суд виходить з наступного.
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Однак суд вважає їх не співмірними з розглядом даної справи, яка розглянута у спрощеному провадженні, та зважаючи на вимоги розумності і справедливості вважає за доцільне стягнути з відповідача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 
Крім того, відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Відповідно до ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України: у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким, чином, оскільки розгляд справи відбувся без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 21.07.2026, а відтак, датою ухвалення рішення є 21.07.2026.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, Законом України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» ЄДРПОУ: 43311346 заборгованість:
- за договором №71425978 від 21.04.2025 у розмірі - 1 770,00 грн.; 
- за договором №8884173 від 26.02.2025 у розмірі - 37 290,00 грн.
що в загальному розмірі становить - 39 060 ( тридцять дев`ять тисяч шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» ЄДРПОУ: 43311346 судові витрати: 2662,40 грн. судового збору та 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього 4662 (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2026.
Повне найменування учасників справи та їхнє проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова,31/33, засоби зв`язку: 044-334-54-62, електронна адреса: finprommarket@gmail.com 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя    О.В. Крамар