Справа№938/1096/26 
Провадження № 3/938/600/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2026 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Серебрякова Е.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов відвідділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2  про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно даних протоколу інженер АСКТП ПАТ "Arcelor Mittal", до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КпАП України, 

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №358419 від 21.06.2026, складеного за ч.1 ст.204-1 КУпАП, про те що 21.06.2026 о 19год 20 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 498 прикордонного знаку на відстані 20км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1  за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991.
З матеріалів справи вбачається, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 14.07.2026, та відповідно до положень ч.2 ст.277 КУпАП, були призначені до розгляду цього ж дня.
Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 19.08.2026.
Розгляд справи 19.08.2026 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, а тому розгляд справи було відкладено на 01.09.2026.
В судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 
Його захисник, адвокат Серебряков Е.С. в судовому засіданні підтримав подане ним заперечення в справі. Суду пояснив, що попередньо, 17.05.2026 ОСОБА_1 звертався з заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що він буде знаходитись як турист в Івано-Франківскій області. Однак, 21.06.2026 він був зупинений інспектором прикордонної служби у центрі селища Верховина, де перебував як турист. ОСОБА_1 постійно проживає з дружиною в Україні, рідних за кордоном у нього немає, що свідчить про відсутність в нього наміру залишати Україну. Підписання документу із формулюванням про нібито особисте погодження зі спробою перетину державного кордону України відбувалося після фактичного затримання, в умовах психологічного тиску, без належного роз`яснення його змісту та правових наслідків, а також за відсутності достатнього часу для ознайомлення з ним. А тому вказані документи не можуть розцінюватися як добровільне та усвідомлене підтвердження викладених в них обставин. ОСОБА_1 на даний час заперечує свою вину та відмовляється від раніше наданих (підписаних) ним пояснень та зазначає, що такі пояснення надано (підписано) ним під примусом. На підставі викладеного, просить закрити адміністративне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи просить проводити без участі ОСОБА_1 .
Оскільки судом вжито належних заходів щодо сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його захисник подав клопотання про закриття провадження у справі та розгляд справи без участі ОСОБА_1 , а тому, враховуючи, що його участь у розгляді даної категорії справ відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Виходячи зі змісту положень ст.ст.254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:
- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;
- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;
- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.
Суб`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, долучено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №358419 від 21.06.2026 вбачається, що 21.06.2026 о 19год 20 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 498 прикордонного знаку на відстані 20км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1  за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991. В протоколі ОСОБА_1 надав письмові пояснення в яких зазначив, що мав намір перетнути державний кордон України з Румунією з метою покращення життя;
- світлокопію закордонного паспорта із застосунку "Дія" на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- відеозапис розміщений на лазерному диску, долучений до матеріалів справи, на якому зображена особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією з метою возз`єднання сім`ї та покращення матеріального становища.
Однак, вказані докази не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих на спробу перетину державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску.
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. 
Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не представлено.
Фактично, окрім протоколу, винуватість особи доводиться її письмовими поясненнями зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, на долученому до матеріалів справи відеозаписі, що розміщений на лазерному диску, де ОСОБА_1 надав аналогічні визнавальні пояснення та клопотанні, яке долучено до протоколу про адміністративне правопорушення про те, що він мав намір незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії.
Однак, в судовому засіданні його захисник Серебряков Е.С. зазначив про те, що ОСОБА_1 на даний час не визнає свою вину та заперечує раніше надані ним визнавальні пояснення в справі, оскільки такі були надані ним під примусом працівників прикордонної служби. Наміру перетинати державний кордон України з Румунією ОСОБА_1 не мав, оскільки його сім`я знаходиться в Україні. У селищі Верховина, де його було затримано працівниками прикордонної служби, він перебував виключно в туристичних цілях. При цьому, також надав суду докази, зокрема заяву, яку ОСОБА_1 надсилав на електронну адресу відвідділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання дозволу на його перебування у туристичному поході в прикордонній зоні Івано-Франківської області в період з 11.06.2026 по 30.06.2026.
Наведені захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснення жодними доказами, долученими у матеріалів справи, не спростовано.
За наведених обставин, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, зафіксовані на відеозаписі та долученому клопотанні про визнання своєї вини, суд не бере до уваги, оскільки на даний час позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності змінилася, а інші докази, які б підтверджували наявність в його діях умислу на здійснення незаконного перетину державного кордону України в матеріалах справи відсутні. 
При цьому, суд зазначає, що саме по собі зізнання особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути визнано достньою підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності у випадку подальшого заперечення вини, а відповідно до положень ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Крім цього, суд враховує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, особу ОСОБА_1 було затримано на відстані 20 км від державного кордону України прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», що за відсутності визнання вини особи, а також інших доказів на підтвердження наявності умислу в діях особи на вчинення незаконного перетину державного кордону України, не дає підстав суду для висновку про те, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності було вчинене діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Таким чином, посадовою особою, яка складала відповідні матеріали та збирала докази по справі, не надані відомості про наявність умислу особи, без фіксації та належного процесуального оформлення фактів, які б свідчили про безпосередню спробу перетину кордону, та про відповідні дії особи, які б вказували саме на спробу перетину державного кордону.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 була вчинена спроба перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано достатніх, допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 , здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України та доводили його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, обставини події, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.204-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:         Андрій БУЧИНСЬКИЙ