| Справа №: 486/1586/26 Провадження № 3/486/449/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року    м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,
при секретарі Мельник А.Р.,
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2026 року о 10:40 год. ОСОБА_1 по вул. Парковій в м.Південноукраїнську, Миколаївської області, повторно протягом роеу керував електромопедом «Макстер» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, за згодою водія, проводився за допомогою газоаналізатору Драгер «Алкотест 6810», показники якого склали 0,32 проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На думку суду такі дії ОСОБА_1 направлені на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Судом було вчинені всі можливі дії щодо виклику останнього в судове засідання, а тому, беручи до уваги строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Згідно з практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.
Із визначеного випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.
Крім того, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення: електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Згідно з ч.ч. 1, 2 та п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 вищезазначеного закону визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є саме водієм, адже термін «водій», у цій справі слід використовувати у розширеному значенні, яке прямо передбачене Конвенцією «Про дорожній рух», ратифікованою із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР№ 2614-VIII від 25 квітня 1974 року.
Згідно, п. v ст. 1 цієї Конвенції водій (погонич) це будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем та тому подібне (включно з велосипедами) або веде за собою по дорогам худобу, стадо, упряжених чи в`ючних тварин.
Застосування такого, розширеного, підходу до визначення терміну «водій» є цілком виправданим, оскільки в протилежному випадку особи, які керують транспортними засобами і не мають посвідчення водія відповідної категорії мали б змогу ухилитись від відповідальності, встановленої законом.
Із вищезазначеного виходить, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, є водієм транспортного засобу електромопеду «Макстер» та відповідає за порушення норм ПДР України та КУпАП на загальних підставах.
Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.п 6, 7 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку доповнюють один одного і не протирічать один одному, працівниками поліції в даному випадку були дотримані вимоги зазначених нормативних актів.
Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, 20 липня 2026 року о 10:40 год. по вул. Парковій у м.Південноукраїнську було зупинено ОСОБА_1 , який керував електромопедом «Макстер» без мотошолома. Під час спілкування з даним громадянином було виявлено запах алкоголю з ротової порожнини роту та невнятну розмову, що є ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», на що він погодився. Результат тестування склав 0,32 проміле /а.с. 5/.
З дослідженого судом відеозапису Морозов.mp4 /а.с. 9/ вбачається, як ОСОБА_1 керував електромопедом «Макстер» без мотошолому /тайм код 00:03, 00:58/.
На відеозаписі export- НОМЕР_2 .mp4 поліцейський зауважив, що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» /тайм код 00:29/. ОСОБА_1 продуває прилад /тайм код 01:38/. Зафіксовано результат тесту 0:32 проміле /тайм код 01:58/. Поліцейський пропонує їхати в лікарню /тайм код 02:06/. З результатом огляду погодився /тайм код 02:20/.
Дата та час на відеозаписах співпадають із датою та часом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить підписи ОСОБА_1 /а.с. 1, 9/.
До протоколу додано роздруківку з результатом огляду до протоколу з використанням спеціального технічного приладу «Драгер», яка засвідчує результат тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» –0,32 проміле, час проведення тесту 20 липня 2026 року о 10:48 год., направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та акт огляду /а.с. 2, 3, 4/.
16 червня 2026 року постановою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік /а.с. 6-8/.
При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 і вважає, що необхідно накласти на нього адміністративне стягнення передбачене безальтернативною санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, суд приєднує до призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами невідбуту частину стягнення за постановою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 червня 2026 року, яка набрала законної сили 26 червня 2026 року, що на день розгляду справи становить 9 місяців 7 днів, а всього 3 роки 9 місяців 7 днів.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком, із застосуванням положень ч.3 ст. 30 КУпАП, на три роки дев`ять місяців сім днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 37993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA908999980313111256000026001 22030106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) «00» Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя | Г. А. Далматова