Справа № 308/5058/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Сабо І.Й., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/5058/26 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення заборгованості, згідно з якою просить стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 26 946,82 грн., а також сплачений судовий збір. Вказує, що 07.05.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (далі - Позивач) та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» (далі – Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № пл128614ак9ф. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний № « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 06.11.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SKODA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_3 ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 88 333,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ СК "Альфа-Гарант", то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 61 386,18 грн. Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 26 946,82 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд за його відсутності за наявними матеріалами. 
Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, подав клопотання про відкладення розгляду, в подальшому на розгляд справи до суду повторно не з`явився.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.02.2024 у справі №308/2186/24 провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Із протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі серії ААД №034421 від 06.11.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 06.11.2023 року о 08 год. 38 хв. в м. Ужгород, Слов`янська набережна, 21, керуючи транспортним засобом Skoda Superb н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності руху, внаслідок чого відбулось зіткнення із транспортним засобом Volkswagen Touareg н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Після цього, транспортний засіб Skoda Superb н.з. НОМЕР_2 відкинуло в праву сторону, внаслідок чого відбулось зіткнення із транспортним засобом Volkswagen Tiguan н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.09.2025 у справі №308/2186/24 постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 лютого 2024 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - скасовано. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
07.05.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № пл128614ак9ф. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
Із заявою про подію і на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу звернувся власник вказаного транспортного засобу. Такий належить на праві власності ТОВ «Порше лізинг Україна» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
До матеріалів справи додано також заяву про страхування, акт огляду транспортного засобу з фотозображеннями, рахунок ТОВ «Форвард автоцентр», розрахунок страхового відшкодування на суму 88333 грн., страховий акт ARX3920791 на суму 88333 грн., платіжну інструкцію №1015788 від 17.11.2023 на суму 88333 грн. про страхове відшкодування, відомості про застраховану відповідальність транспортного засобу Skoda Superb н.з. НОМЕР_2 ТДВ СК «Альфа-Гарант», лист останнього про страхове відшкодування на суму 61386,18 грн.
Враховуючи вищенаведене, встановлено, що неправомірними діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки, а саме: транспортного засобу Skoda Superb н.з. НОМЕР_2 , що на момент вчинення ДТП знаходився під керуванням відповідача, було завдано майнової шкоди та прямих збитків транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_3 », які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають відшкодуванню за його рахунок.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільнуправову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
За таких обставин до позивача (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС») у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача завданої внаслідок зазначеної ДТП на суму 26 946,82 грн., що доведено поданими суду доказами.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають стягненню з відповідача.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму 26 946,82 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок шість грн. 82 коп.) грн. у відшкодування завданих збитків та витрати на оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», адреса 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ 20474912.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.
Повний текст рішення складено 22.07.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду 
Закарпатської області   І.В. Логойда