УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/7037/26 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С. 
Номер провадження №33/4805/1214/26
Категорія ст.124, 122-4 КУпАП  Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Грабчука О.В., представника потерпілого адвоката Галагуза В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, та, відповідно до ст. 36 КпАП України, застосовано до нього остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, водій ОСОБА_1 19 травня 2026 року о 19 год 59 хв в м. Житомирі, вул. С. Параджанова, 64, керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху через вузьку суцільну лінію розмітки, не надав перевагу транспортному засобу Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , який попереду здійснював маневр розвороту, та скоїв з ним зіткнення.
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 14.2б, 11.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім цього, Водій ОСОБА_1 19 травня 2026 року о 19 год 59 хв в м. Житомирі, вул. С. Параджанова, 64, керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та місце події залишив.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 - 4 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість постанови та зазначає, що одразу після зіткнення автомобілів обидва водії досягли згоди про мирне врегулювання ситуації та оформили розписку про відшкодування збитків, тому з місця пригоди вони поїхали правомірно і умислу на залишення місця ДТП не мали. Стосовно причин виникнення ДТП вказує, що суддею не була взята до уваги долучена захисником схема організації дорожнього руху, згідно з якою наявна дорожня розмітка та переривчаста лінія 1.5 ПДР дозволяла водію ОСОБА_1 виїзд на зустрічну смугу руху, і саме водій ОСОБА_2 в місці ДТП не мав права виконувати маневр розвороту в протилежному напрямку, а ОСОБА_1 вже намагався загальмувати і уникнути зіткнення в дозволеному місці. Також норми пункту 14.2 б) ПДР не забороняли апелянту виконувати обгін при розвороті іншого ТЗ, що рухається попереду. Крім цього зазначає, що за наявності у нього переривчастої дорожньої розмітки положення пункту 11.3 ПДР дозволяли йому виїзд на смугу зустрічного руху для обгону та об`їзду перешкоди.
Стверджує, що розраховував на те, що водій ОСОБА_2 не буде здійснювати розворот в забороненому місці, а ДТП сталась внаслідок виїзду останнього з метою розвороту у недозволеному місці. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Грабчука О.В., представника потерпілого адвоката Галагуза В.В., який просив залишити без змін постанову суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, за порушення ним п.п.14.2 б), 11.3 ПДР України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.
Так, з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №684473, №684468 від 05.06.2026 вбачається, що 19.05.2026 року о 19 год 59 хв в м. Житомирі по вулиці С.Параджанова, 64, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху через вузьку суцільну лінію розмітки, не надав перевагу транспортному засобу Skoda д.н.з НОМЕР_2 , який попереду здійснював маневр розвороту, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 14.2б, 11.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Крім цього, водій ОСОБА_1 у вказаний час та місці став учасником ДТП і залишив місце події.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 - 4 КУпАП.
Згідно з пунктом 14.2.б) Правил дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. 
За пунктом 11.3. ПДР на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. 
Пунктом 2.10. а) встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідальність за ст.124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідальність за ст.122-4 КУпАП передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів 11.3., 14.2.б), 2.10. а) Правил дорожнього руху України, крім вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення, підтверджується: 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7317385 від 05.06.2026 року, винесеної відносно водія ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 684407 від 05.06.2026р., складеного відносно водія ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП;
- схемою місця ДТП від 19.05.2026 року, складеної за участі обох водіїв та підписаною ними без зауважень, із зазначенням наявності вузької суцільної лінії 1.1, лінії розмітки 1.5, початку лінії 1.5., переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень обох транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП;
- копією письмової заяви ОСОБА_2 від 26.05.2026р., з викладом обставин ДТП, яка сталася 19.05.2026р. по вул. Параджанова, 64 за участю його автомобіля та автомобіля Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 . В даній заяві ОСОБА_2 вказав, що він виїхав з парковки на проїзну частину за адресою у м. Житомирі, вул. Параджанова, 64, і перед початком руху переконався в безпечності маневру, почав рух у своїй смузі руху, завчасно увімкнув лівий покажчик повороту, після чого під`їхав до ділянки дороги з переривчастою лінією розмітки, де дозволено виконання маневру розвороту, та почав виконувати розворот. В цей момент автомобіль Volkswagen, який рухався позаду, почав здійснювати обгін з виїздом на смугу зустрічного руху та допустив з ним зіткнення;
-копією письмової заяви ОСОБА_1 від 26.05.2026р., з викладом обставин ДТП, де він вказав, що рухався по вул. Параджанова в напрямку вул. Корольова. Наближаючись до бази покрівельних матеріалів «Металофасад», бачив автомобіль Skoda, що рухався справа в попутному напрямку ближче до правого краю вулиці, водій якого неочікувано змінив напрямок руху вліво. Він застосував гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося. Зіткнення транспортних засобів відбулося в межах осьової лінії; 
- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції Н. Шеремет від 06.06.2026 року;
- відеозаписом з камери відеоспостереження, на якому зафіксовано як автомобіль Skoda виїжджає з парковки на проїзну частину дороги, рухається в правій смузі руху. Завчасно увімкнувши лівий покажчик повороту, на ділянці дороги з переривчастою лінією розмітки водій починає виконувати маневр розвороту. Автомобіль Volkswagen Caddy, що рухається позаду, при здійсненні ним обгону, через вузьку суцільну лінію розмітки здійснює виїзд на смугу зустрічного руху та допускає зіткнення з автомобілем Skoda.
- фотознімками з місці пригоди, на якій зафіксовано кінцеве місце зупинки автомобіля Skoda д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог ПДР Розідлу 34 дорожня лінія розмітки 1.1. (вузьку суцільну лінію) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, і її перетинати заборонено, а дорожню лінію розмітки 1.5. (переривчасту лінію) дозволено перетинати.
Надаючи оцінку діям водіїв, суд виходить в першу чергу із фактичних об`єктивних даних, зафіксованих в схемі місця ДТП, де було відображено існуючу дорожню розмітку, а також з відеозапису пригоди та фотознімка, долученого на диску до матеріалів справи.
З наявного відеозапису видно, що місцем зіткнення двох автомобілів є перехрестя двох доріг (Т-подібне перехрестя), що також підтверджено показами обох водіїв та доданою апелянтом схемою організації дорожнього руху.
При порівнянні фактичних даних, зафіксованих в схемі місця ДТП, відеозапису та фотознімку, із даними, що містяться в схемі організації дорожнього руху, судом встановлено їх неспівпадіння в частині лінії розмітки на місці зіткнення та на шляху руху двох автомобілів.
Із схеми місця ДТП слідує, що на перехресті, де відбулось зіткнення двох автомобілів та знійснювався маневр автомобілем Skoda з виїздом на смугу зустрічного руху наявна дорожня лінія розмітки 1.5. (переривчаста лінія). Такі дані також узгоджуються із приєднаним фотознімком з місця пригоди, де автомобіль Skoda стоїть перед преривчастою лінією, перетин якої дозволено за правилами дорожнього руху. 
За таких обставин суд відхиляє в якості достовірного доказу в частині дорожньої розмітки долучену захисником схему організації дорожнього руху, оскільки відображені в ній відомості про дорожню розмітку не узгоджуються із іншими більш надійними та пов`язаними між собою доказами, які складені працівниками поліції безпосередньо після ДТП за результатами дослідження місця зіткнення та підтверджені обома водіями, а саме: схемою місця ДТП, відеозаписом та фотознімком з місця зіткнення, на яких зафіксовано в точці зіткнення переривчасту лінію дорожньої розмітки 1.5., яка дозволяє водіям здійснювати розворот в такому місці.
Крім того, відповідно до положень пункту 10.7 ґ) ПДР за загальними правилами розворот дозволено виконувати на перехрестях.
Таким чином, з урахуванням існуючих обставин, дорожньої розмітки в місці Т-подібного перехрестя (чи виїзду з прилеглої території) та дорожньої обстановки, для автомобіля Skoda д.н.з. НОМЕР_2 відсутні нормативні обмеження для здійснення розвороту в місці зіткнення.
Відповідно до відеозапису події водій автомобіля Skoda, здійснюючи рух по вулиці С.Параджанова, завчасно включив покажчик повороту ліворуч, зменшив свою швидкість та, під`їхавши до перехрестя (виїзду з прилеглої території) в місці дорожньої розмітки - лінії 1.5, почав здійснювати розворот, але автомобіль Volkswagen Caddy, маючи перед собою нічим необмежений простір для огляду та своєчасного вжиття заходів для зменшення швидкості руху, щоб надати перевагу в русі транспортному засобу Skoda, який рухався попереду із включеним покажчиком повороту, в порушення вимог пункту 14.2 б), перед початком обгону не переконався в безпечності свого маневру, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху та скоїв зіткнення із автомобілем Skoda, який був попереду.
За пунктом 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Відповідно до пункту 12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Згідно з пунктом 12.3. ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пункт 13.1. ПДР встановлює, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції.
Вказані положення Правил дорожнього руху приписують для кожного водія необхідність обрання безпечної швидкості руху, безпечної дистанції, врахування дорожньої обстановки та її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди необхідність зменшення швидкості аж до зупинки.
Натомість водієм ОСОБА_3 не було в повній мірі враховано вказані положення Правил дорожнього руху під час обрання своєї поведінки на дорозі та, побачивши перед собою в попутному напрямку автомобіль Skoda, який рухався із значно меншою швидкістю та з лівим покажчиком повороту, що вочевидь мало вказувати про намір водія ОСОБА_2 здійснити маневр вліво (поворот чи розворот), водій автомобіля Volkswagen Caddy ОСОБА_1 не був достатньо уважним, не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість руху до безпечної, щоб мати змогу контролювати рух, не дотримався безпечної дистанції та не зміг вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем Skoda, який розпочав маневр повороту (розвороту).
Від таких неправомірних дій водія ОСОБА_1 настала вказана дорожньо-транспортна пригода, та його дії знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП.
Доводи захисника про те, що положення пункту 14.2 б) не містять заборони виконувати обгін при розвороті іншого ТЗ, що рухається попереду, є неспроможними. 
Так, положеннями пункту 14.2 б) ПДР закріплено обов`язок водія перед початком обгону переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. 
Відсутність у вказаній правовій конструкції в цьому пункті ПДР слова "розвороту" не надає водію права здійснювати обгін транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі із включеним сигналом лівого повороту. Як при намірі здійснити поворот, так і при розвороті водій подає однаковий покажчик повороту.
Головна відмінність між поворотом та розворотом полягає в кінцевому напрямку руху: поворот - змінює траєкторію в бік (праворуч або ліворуч на іншу вулицю чи дорогу), тоді як розворот - повністю змінює напрямок руху на протилежний (на 180 градусів, у зворотному боці). Проте загальними для обох термінів є те, що обидва є маневрами зміни напрямку руху, належать до одного розділу правил дорожнього руху та вимагають однакових заходів безпеки й попереджувальних сигналів (включення покажчика), а також неможливо зробити розворот не застосувавши початково поворот чи перестроювання, тобто не змінивши свій напрямок руху. Розворот в собі охоплює такий маневр як поворот, тому ті нормативні приписи, які встановлені для "повороту", мають розповсюдження і на "розворот".
За таких умов водій ОСОБА_1 , побачивши попереду себе автомобіль Skoda із увімкненим сигналом лівого повороту, мав виконати вимоги пункту 14.2 б) та утриматися від здійснення маневру обгону, оскільки не мав переваги у русі. 
З приводу заперечень водія ОСОБА_1 щодо порушення ним статті 122-4 КУпАП та досягнення згоди про мирне врегулювання ситуації, оформлення розписки про відшкодування збитків суд відзначає наступне.
Відповідно до пункту 2.10., недотримання якого ставиться ОСОБА_1 у провину, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
Згідно з пунктом 2.11 ПДР, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.
Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.
У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених Моторним (транспортним) страховим бюро. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з приміткою до статті 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Згідно з частиною 2 статті 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції України спільно скласти для надання страховику (МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТСБУ. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди.
-Системний аналіз вказаних положень законодавства свідчить, що кожний водій, який причетний до ДТП, зобов`язаний зупинити свій ТЗ, повідомити поліцію про дорожньо-транспортну пригоду орган і чекати прибуття поліцейських. Виключення допускаються лише за умови наявності сукупності наступних обставин і послідовних дій обох водіїв:
-немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам;
-заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу;
-незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб;
-відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції;
- досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди;
-наявність у обох водіїв чинних полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди;
-спільне складання обома водіями та надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТСБУ.
Лише при наявній сукупності таких правових обставин та після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Проте  ОСОБА_1 не було дотримано вказаних нормативних приписів, зокрема у водія автомобіля Skoda ОСОБА_4 не було виявлено чинного страхового полісу, про що в подальшому працівниками поліції була прийнята відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення за таке порушення правил дорожнього руху. Крім цього обома водіями не було спільно складено і не надано страховику відповідне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за встановленою формою. 
З урахуванням цього, досягнення водіями лише попередньої згоди в усній формі та складання письмової розписки від матері водія не може вважатися остаточним врегулюванням спірної дорожньої ситуації та виконанням чіткого алгоритму дій, які передбачені для такої ДТП діючим законодавством. За таких обставин водій ОСОБА_1 не мав права залишати місце події та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.122-4 КУпАП.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.
Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, не надано. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: