РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6163/25
Номер провадження 2/495/1441/2026
01 липня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово – судді Гелла С.В., 
при секретарі судового засідання Дущенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором №616499 від 27.05.2021 у розмірі 11863,46 грн, яка складається з: 6497,9 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5365,56 грн  – заборгованість за відсотками.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
27.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №616499.
Підписанням договору відповідач ОСОБА_1  підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту та зобов`язався виконувати його умови.
Таким чином, відповідач уклав договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти у розмірі 10 000 грн на картковий рахунок.
28.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» право вимоги за договорами, у тому числі за договором №616499 від 27.05.2021, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем.
Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу відповідача за договором №616499 від 27.05.2021 перед новим кредитором становить 11863,46 грн, яка складається з: 6497,9 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5365,56 грн  – заборгованість за відсотками.

Рух справи у суді 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач  ОСОБА_1 надала пояснення, в яких позовні вимоги визнала частково, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у сумі 11863,46 грн не заперечувала, а в частині вимоги, щодо стягнення витрат на правничу допомого у сумі 6 000 грн просила зменшити до 1 500 грн.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
27.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №616499.
Підписанням договору відповідач  ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту та зобов`язався виконувати його умови.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Згідно ст.6 Закону україни «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги.
У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.
Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №616499 від 27.05.2021відповідачу  ОСОБА_1 надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Після укладення цього договору, товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договору, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. 
Згідно п.8-9 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені. 
Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №616499 від 27.05.2021 року. 
Відповідач підписанням кредитного договору підтвердила, що перед укладення цього кредитного договору їй було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, вказаної у кредитному договорі, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів – до повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.
Таким чином, відповідач уклав договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти у розмірі 10 000 грн на картковий рахунок.
28.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» право вимоги за договорами, у тому числі за договором №616499 від 27.05.2021, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем.
Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу відповідача за договором №616499 від 27.05.2021 перед новим кредитором становить 11863,46 грн, яка складається з: 6497,9 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5365,56 грн  – заборгованість за відсотками.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. 
Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.». 
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 
Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, а також визнання позову відповідачем в части стягнення заборгованості у сумі 11863,46 грн, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктами 1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п.4 ч.4 ст.137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, - 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер  НОМЕР_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN:  НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) заборгованість за кредитним договором №616499 від 27.05.2021 перед новим кредитором становить 11863,46 грн, яка складається з: 6497,9 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5365,56 грн  – заборгованість за відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер  НОМЕР_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN:  НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Суддя Гелла С.В.