ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/17666/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Пвіденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 (суддя суду першої інстанції Ніколайчук С.М.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/17666/25 за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
17.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у несформуванні та ненаправленні до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37769 грн. 00 коп.; 
- зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сформувати та направити до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37769 грн. 00 коп., кошти повернути на рахунок: отримувач ОСОБА_2 , АТ КБ Приватбанк, МФО 305299, IBAN НОМЕР_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2025 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено судове рішення по справі N” 205/2116/25, що вступило в законну силу, яким скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.З ст. 210 КУпАП України Ns 209/СС від 29.10.2024 року, якою накладено на ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімнадцять тисяч гривень 00 коп, на підставі якої було відкрито виконавче провадження № 76859898. В межах виконавчого провадження № 76859898 з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 стягнуто кошти у розмірі 37769, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 250cdPBNKI014ecc0002. Представник позивача на електронну адресу відповідача 11.06.2025 року направив заяву про повернення коштів з цифровим підписом і з додатками, в тому числі і з судовим рішенням, що вступило в законну силу, заява відповідно до інформації з АСВП зареєстрована і долучена до виконавчого провадження № 76859898 , однак жодних дій щодо формування подання до органу, що контролює справляння надходжень бюджету Відповідачем не виконав, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 17.11.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у несформуванні та ненаправленні до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37769 грн. 00 коп.; Зобов`язав Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сформувати та направити до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37769 грн. 00 коп., кошти повернути на рахунок: отримувач ОСОБА_2 , АТ КБ Приватбанк, МФО 305299, IBAN НОМЕР_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ НОМЕР_2 . Вирішив питання про судові витрати.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що 11.06.2025 представник боржника – адвокат Борисенко Р.Ю. звернувся до відділу ДВС із заявою про повернення коштів. Відділом ДВС невідкладно було вжито заходів щодо повернення коштів позивачу, у зв`язку з чим, 24.06.2025 на банківський рахунок позивача було перераховано (повернуто) грошові кошти у сумі 37400 грн. 00 коп. Даний факт підтверджується платіжною інструкцією №12817 від 24.06.2025, копія якої була подана до суду першої інстанції разом із відзивом на позов. Звертаємо увагу апеляційного суду, що в матеріалах електронної судової справи №160/17666/25 міститься відзив на позов (дата реєстрації документа: 08 жовтня 2025 року) разом із копією платіжної інструкції №12817 від 24.06.2025. Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву суперечать матеріалам справи. Як наслідок, місцевий суд не дослідив відзив на позов разом із копією платіжного документа, що призвело до ухвалення незаконного рішення та подвійного стягнення коштів з Держави.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.04.2025 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено судове рішення у справі № 205/2116/25, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП України № 209/СС від 29.10.2024 року, якою накладено на ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімнадцять тисяч гривень 00 коп.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у справі № 205/2116/25 набрало законної сили 26.04.2025.
В межах виконавчого провадження № 76859898 з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 стягнуто кошти у розмірі 37769 грн. 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 250cdPBNKI014ecc0002, копія якої наявна в матеріалах справи.
Представник позивача на електронну адресу відповідача 11.06.2025 року направив заяву про повернення коштів з цифровим підписом і з додатками, яка відповідно до інформації з АСВП зареєстрована і долучена до виконавчого провадження № 76859898.
Не отримавши повернення стягнутих коштів позивач звернувся з позовом в цій справі.
Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув права на повернення стягнутого за виконавчим провадженням у розмірі 37759 грн, у зв`язку з чим, вирішив зобов`язати відповідача сформувати подання про повернення н користь ОСОБА_1 37759 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Частинами першою та п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Згідно із п. 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).
Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
Згідно з п. 10 Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.
Міністерство юстиції є органом, який відповідно до пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Отже, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету.
Судом встановлено, що державним виконавцем 21.01.2025 було відкрито виконавче провадження №76859898 з примусового виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення №209/СС від 29.10.2024 у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.
Постановами державного виконавця від 21.01.2025 було визначено розмір виконавчого збору – 3400 грн (10% від суми) а також мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 369 грн.
07.02.2025 постановою державного виконавця від 07.02.2025 виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання виконавчого документу).
Як видно з платіжної інструкції 06.02.2025 з рахунка ОСОБА_1 стягнуто 37790 грн за виконавчим провадженням №76859898. 
15.04.2025 рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/2116/25 було скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП за №209/СС від 29.10.2024.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у справі № 205/2116/25 набрало законної сили 26.04.2025.
11.06.2025 представник боржника звернувся до Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про повернення надміру або помилкового стягнутих коштів.
19.06.2025 відділом ДВС було сформоване розпорядження про повернення на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 37400 грн. Вказані кошти були повернуті на рахунок позивача станом на час розгляду справи судом першої інстанції. 
Позивач підтверджує факт повернення йому грошових коштів у сумі 37400 грн.
За таких обставин, колегія суддів констатує, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції спору між сторонами з приводу формування відповідачем подання про повернення на користь позивача 34000 грн – грошового стягнення за виконавчим документом, а також 3400 грн – судового збору не існувало, адже відповідач в цій частині виконав своє зобов`язання.
Відповідно до п. 8 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі в разі, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Враховуючи той факт, що відповідач вчинив дії щодо формування розпорядження про повернення позивачеві суми стягнутого у розмірі 37400 грн, а та вказані гроші станом на час розгляду справи були зараховані на грошовий рахунок позивача, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач до ухвалення рішення судом першої інстанції усунув порушення прав та інтересів позивача в цій частині, відтак провадження у справів цій частині слід закрити. 
Водночас, як слушно зазначає позивач у відповіді на відзив на позовну заяву відповідачем не вчинено визначених Законом дій щодо повернення йому мінімальних витрат на виконавче провадження у розмірі 369 грн. 
Судом встановлено, що станом на даний час вказані суми позивачу не повернуті. При цьому відповідач жодних чином не обґрунтовує, чому саме вказані суми не повернуті позивачу.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення (документ, який виконувався в примусового порядку) визнана протиправною та скасована в судовому порядку, позивач не повинен нести витрати у зв`язку з виконанням вказаної постанови.
Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не формування розпорядження про повернення позивачу стягнутих сум у розмірі 369 грн підлягають задоволенню.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у несформуванні та ненаправленні до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37400 грн. 00 коп., зобов`язання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сформувати та направити до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37400 грн. 00 коп та провадження в цій частині закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 238 КАС України, при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. 
Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Судом встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211.20 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, всього на 0,98% від заявлених позовних вимог, в іншій частині провадження у справі слід закрити. Відтак на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 11.87 грн – пропорційно до задоволених (вирішених) позовних вимог.
Решта суми судового збору підлягає поверненню позивачу на підставі ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» судом першої інстанції шляхом постановлення відповідної ухвали за заявою позивача. 
В свою чергу, відповідачем сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453.44 грн. 
З урахування того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, відповідач має право на повернення судового збору у розмірі 1439.20 грн (99.02%). Вказана сума судового має бути повернута відповідачу на підставі ст. 238 КАС України та ст. 7 ЗУ «Про судовий збір». В решті сума судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, поверненню не підлягає. 
Стосовно вимог відповідача стягнути на його користь судові витрати за рахунок позивача, колегія суддів зазначає, що ст. 139 КАС України не передбачено можливості стягнення з позивача – фізичної особи на користь суб`єкта владних повноважень суми сплаченого судового збору, відтак суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 в адміністративній справі № 160/17666/25 скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у несформуванні та ненаправленні до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37400 грн. 00 коп., зобов`язання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сформувати та направити до відповідного органу казначейства розпорядження (подання) з метою повернення стягнутих по виконавчому провадженню №76859898 з ОСОБА_1 коштів в розмірі 37400 грн. 00 коп та провадження в цій частині закрити.
Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 в адміністративній справі № 160/17666/25 в частині розподілу судових витрат та ухвалити нову постанову про розподіл судових витрат.
Стягнути з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 11.87 грн.
В іншій частині Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 в адміністративній справі № 160/17666/25 – залишити без змін.
Повернути Другому Правобережному відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1439.20 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 22.11.2025 №3001. 
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.В. Шлай