ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/7059/25 пров. № А/857/17136/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Мандзія О.П.,
Суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 500/7059/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
суддя у І інстанції – Поділсна І.М.
дата ухвалення рішення – 17.02.2026,
місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення – 17.02.2026,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (далі - третя особа) у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17.07.2025 № 191950030564.
зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Волинській області зарахувати до трудового стажу період навчання в Тернопільському спеціалізованому професійно-технічному училищі № 1 з 01.09.1985 по 20.07.1988, та до стажу на пільгових умовах періоди її роботи з 10.08.1988 по 17.02.2014 відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і повторно розглянути заяву від 08.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач протиправно не зарахував позиваці до страхового стажу період її навчання, хоча відповідний обов`язок передбачає стаття 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту». Крім того, позивачка зауважує, що відповідач не зарахував їй до пільгового стажу період її роботи у туберкульозному диспансері, хоча посади на яких вона працювала віднесені до Списку № 2.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 500/7059/25 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.07.2025 № 191950030564 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Волинській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період навчання в Тернопільському спеціалізованому професійно-технічному училищі № 1 з 01.09.1985 по 20.07.1988, та до стажу на пільгових умовах періоди її роботи з 10.08.1988 по 17.02.2014 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, оскільки вважає, що вказане судове рішення прийняте з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, внаслідок чого зробив невірний висновок про задоволення позову. Відповідач вважає, що вірно не зарахував позивачці період її роботи у туберкульозному диспансері, оскільки посади на яких позивачка працювала не були проатестовані за результатами атестації робочих місць. 
Відповідач просив скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у цій справі та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Відповідно ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується письмовими доказами, що позивачка працювала на посадах санітарки та молодшої сестри (санітарки-прибиральниці) в період з 10.08.1988 по 13.11.2018 та на посаді ліфтера в період з 14.11.2018 по 01.07.2021 в Тернопільському облтубдиспансері, який в подальшому був перейменований у КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР.
Після досягнення позивачкою 55 річного віку та маючи загальний страховий стаж роботи більше 33 років, з яких на посадах санітарки та молодшої сестри (санітарки-прибиральниці) - більше 30 років, вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 08.07.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
17.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області прийняло рішення № 191950030564 про відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. 
Відповідно до цього рішення основною причиною відмови є не зарахування до пільгового страхового стажу позивачки періодів її роботи з 10.08.1988 по 16.02.2014, оскільки, на думку відповідача, в наказах про атестацію відсутні робочі місця - баклабораторії, централізованої стерелізації та санпропусника.
Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачка звернулася до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів керується таким.
В силі приписів ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Аналогічні положення передбачені п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року.
Сторони не заперечують, що позивачка має необхідний для призначення пенсії на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вік та страховий стаж.
Апеляційний суд зауважує, що рішення щодо не зарахування до трудового стажу періоду навчання в Тернопільському спеціалізованому професійно-технічному училищі № 1 з 01.09.1985 по 20.07.1988 не приймалось відповідачем, а тому не є спірним.
Що стосується зарахування стажу роботи на пільгових умовах, апеляційний суд зазначає наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути:
карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад
з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення необхідні такі умови:
- наявність відповідної професії у Списках № 1 або № 2;
- зайнятість повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 % робочого часу);
- встановлення ступеня шкідливості й небезпечності праці за результатами атестації.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Таким чином, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.92 були чинними Список № 1 та Список № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Відповідно до розділу XXIV Списку №2 виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10, та Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, пільгове пенсійне забезпечення надається, зокрема, за такими посадами: Робітники, які безпосередньо обслуговують хворих:
2260000а - а) у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: 2260000а - середній медичний персонал; 2260000а - молодший медичний персонал.
Згідно записів, що містяться в трудовій книжці, позивачка 10.08.1988 була прийнята на роботу в Тернопільський облтубдиспансер на посаду санітарки баклабораторії, 01.06.1989 була переведена на посаду санітарки централізованої стерилізаційної, 01.02.1998 її посаду було змінено на молодшу медсестру централізованої стерилізаційної, 01.08.1999 переведена на посаду молодшої медсестри санпропускника (санітарки-прибиральниці лікарняного відділення, 17.02.2014 переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарки палатної) 2-го фтизіотерапевтичного відділення.
Разом з тим, сам факт наявності в списках тієї чи іншої посади, яку займає особа, не дає права на призначення пільгової пенсії. Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професії у відповідному списку, а й зайнятість в умовах, передбачених списком, повний робочий день, оскільки необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць.
Апеляційний суд встановив, що у матеріалах справи є витяги із наказів про проведення атестації робочих місць КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР Позивачкою разом із заявою про призначення пенсії були надані Відповідачу копії наказів Тернопільського обласного протитуберкульозного диспансера за 1997, 2000, 2002, 2007, 2012, 2017 роки, де зазначено, що посади, на яких працювала позивачка підтверджують право позивачки на пільгову пенсію за списком № 2.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивачки з 10.08.1988 по 17.02.2014 року, що в календарному обчисленні становить 25 повних років.
Отже, спірне рішення відповідача необхідно визнати протиправним та скасувати
На думку апеляційного суду, позивачка має право на призначення пенсії на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відповідач відповідний обов`язок.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.
При цьому, апеляційний суд вважає, що рішення суду необхідно змінити, виключивши з резолютивної та мотивувальної частини необхідність зарахування позивачці до страхового стажу періоду навчання в Тернопільському спеціалізованому професійно-технічному училищі № 1 з 01.09.1985 по 20.07.1988.
Апеляційну скаргу, на думку апеляційного суду, необхідно задовольнити частково.
Що стосується розподілу судового збору, то апеляційний суд зазначає вважає, що в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 500/7059/25 змінити шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини посилання на необхідність зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання в Тернопільському спеціалізованому професійно-технічному училищі № 1 з 01.09.1985 по 20.07.1988.
У іншій частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 500/7059/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя | | О. П. Мандзій
судді | | Л. Я. Гудим
| | В. Я. Качмар