Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 284/74/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2026 року селище Народичі 
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді Піщуліної І.С., 
з секретарем Ніконенко О.І.,
з участю:
позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,
відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,
представника позивача 
(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,
представника третьої особи Барановської Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Народицька селищна рада Житомирської області, служба у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області, виконавчий комітет Овруцької міської ради, служба у справах дітей Овруцької міської ради, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та просить визначити з ним місце проживання спільної з відповідачем дитини, мотивуючи тим, що від шлюбу у них є дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх 10 місяців вони з відповідачем спільно не проживали, оскільки остання перебувала за кордоном, дитина проживала разом з ним. Посилається на те, що відповідач знову має намір виїхати за кордон на декілька місяців для роботи за контрактом, а дитину залишити проживати з її матір`ю, проти чого він категорично заперечує, вважає, що відповідач враховує у своєму ставленні до дитини свої особисті інтереси, а не інтереси дочки.
ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Овруцької міської ради, та просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею - матір`ю дитини за адресою: АДРЕСА_1 . Вимоги зустрічної позовної заяви мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина фактично проживає з нею, вона здійснює її повне утримання, виховання та забезпечує необхідні умови для проживання та розвитку. Оскільки дитина є малолітньою, вона потребує постійного материнського догляду, а тому визначення її місця проживання з матір`ю буде відповідати принципу стабільності життя дитини та забезпеченню її найкращих інтересів.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року було прийнято до розгляду й відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 . Також цією ухвалою залучено до участі в цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Народицьку селищну раду Житомирської області, що виконує функції органу опіки та піклування.
12 березня 2026 року ОСОБА_2 подала відзив на первісний позов, просила його залишити без задоволення, посилаючись на те, що факт перебування одного за батьків за кордоном не є підставою для обмеження батьківських прав або визначення місця проживання з іншим із батьків. Зазначила, що дійсно перебувала в республіці Польща з метою працевлаштування та матеріального забезпечення дитини, але це не свідчить про усунення від виконання батьківських обов`язків, оскільки систематично надсилала кошти на утримання дитини, оплачувала комунальні послуги. Також вказала, що фактичні обставини, викладені у позовній заяві на момент розгляду справи судом, втратили актуальність, при цьому позивач належно не обґрунтував можливість визначення місця проживання дитини разом з ним, позовна заява містить лише припущення щодо доцільності проживання дитини з батьком. Окрім цього, вказала, позивач порушує правила військового обліку та перебуває у зв`язку з цим у розшуку, що у свою чергу створює правову невизначеність та ризики нестабільності способу життя позивача.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 та об`єднано вказані вище позовні вимоги в одне провадження.
Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року було залучено до участі у цивільній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Овруцької міської ради та службу у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області.
Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги пред`явленого ним до суду позову підтримав, щодо задоволення зустрічного позову заперечував. Зазначив, що за місцем його проживання у житловому будинку в с.Ласки Коростенського району Житомирської області створені належні умови для проживання малолітньої дитини, дочка проживала у цьому будинку з моменту її народження, в будинку вона проживає в окремій кімнаті, де має звичні для неї місця для дозвілля та відпочинку, там у неї зберігається необхідний одяг. Вказав, що протягом листопада 2024 року по лютий 2025 року та з травня по 28 грудня 2025 року він самостійно проживав з дочкою в с.Ласки та виховував її, оскільки відповідач (позивач за зустрічним позовом) виїзжала за кордон та працювала в Польщі. Протягом цього часу він самостійно доглядав дитину, вважає, що здатен й в подальшому самостійно проживати з дитиною, у дні, коли він перебуватиме на роботі, дитина частково зможе перебувати у дитячому садочку та решту часу під наглядом його бабусі. Пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) дочка проживає разом з останньою в місті Овручі в однокімнатній квартирі, де для дитини гірші умови для проживання, оскільки вона не має окремої кімнати. З дитиною він спілкується періодично, коли дочка з дозволу матері проживає протягом двох-трьох днів в с.Ласки, останній раз дочка перебувала за місцем його проживання в середині липня 2026 року протягом 3 днів. Наразі вони з відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) мають суперечки щодо виховання дитини та здійснення побачень дитини з батьком. ОСОБА_2 неохоче дозволяє забирати йому дочку, а коли дочка знаходиться з ним, мати висуває нові умови щодо строків повернення дитини. Також відповідач на його телефонні дзвінки відмовляється повідомляти інформацію про дочку, про стан її здоров`я. Вважає, що загалом дитина може проживати і з матір`ю, за умов, якщо вони будуть проживати в Україні та якщо мати буде надавати йому можливість спілкуватись з дитиною. Зазначив, що звернувся до суду з таким позовом не з метою отримання відстрочки від військової служби чи ухилення від мобілізації, а з метою реалізації свого права на виховання та спілкування з дитиною. Додав, що на даний час працює неофіційно та отримує стабільний дохід, аліменти на утримання дочки не сплачує, має заборгованість по сплаті аліментів. 
Представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити позов ОСОБА_1 та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що його довіритель має кращі умови для проживання малолітньої дочки ОСОБА_5 , оскільки за місцем його проживання дитина мешкала з народження, там для неї належні та звичні умови. Батько любить дитину та піклується про неї належним чином, має змогу самостійно доглядати за малолітньою дочкою, оскільки це робив протягом періодів часу, коли відповідач перебувала за кордоном. Також зазначив, що основним приводом звернення ОСОБА_1 до суду з позовом стали відомості про те, що відповідач збирається знову їхати до Польщі, а дитину залишати проживати в Україні разом зі своєю матір`ю, проти чого він категорично заперечує, оскільки дитина має проживати з батьками, а не з бабусею. Також батько негативно ставиться до виїзду дитини разом з матір`ю в Польщу, оскільки у цій країні склалось негативне відношення до українців, та дитині може загрожувати небезпека. Додав, що стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не надає відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особам, з якими проживає малолітня дитина, а тому відсутні підстави вважати, що пред`явленням позову ОСОБА_1 якимось чином намагається уникнути виконання військового обов`язку.
Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову ОСОБА_1 та просила задовольнити зустрічний позов, поданий нею. Пояснила, що після народження дочки ОСОБА_5 , вони разом однією сім`єю з ОСОБА_1 проживали в с.Ласки. У листопаді 2024 року, коли дочці виповнилось півтора роки, вона поїхала в Республіку Польща, повернулась в Україну у лютому 2025 року, на початку травня 2025 року знову виїхала за кордон та повернулась додому 28 грудня 2025 року. Метою поїздки за кордон був заробіток грошових коштів на утримання дитини. Протягом періодів її відсутності дочка проживала з батьком, а вона постійно забезпечувала їх матеріально, переказувала на банківські рахунки батька грошові кошти, оплачувала комунальні послуги. Після її повернення з-за кордону 28 грудня 2025 року вони припини спільно проживати з ОСОБА_1 , з цього часу дочка проживає разом з нею. У лютому 2026 року в судовому порядку шлюб між ними було розірвано та з батька стягнуто аліменти на утримання дочки, однак аліменти він не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів, наразі матеріальне забезпечення дитини в повному обсязі здійснюється нею. З березня 2026 року вона разом з дочкою проживає в орендованій квартирі в м.Овручі, де для проживання дитини створені всі належні умови, дочка відвідує дитячий садочок. Вважає, що звернувшись з позовом до суду, батько піклується про власні інтереси, а не про інтереси дитини, яким буде відповідати залишення її проживати з нею у більшому населеному пункті, де існують кращі умови для розвитку дитини, а зміна місця проживання порушить стабільні умови життя дитини. 
Представник виконавчого комітету Овруцької міської ради Барановська Тетяна Михайлівна в судовому засіданні підтримала висновок щодо суті спору, складений відповідним органом опіки та піклування, щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю ОСОБА_2 .
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Народицької селищної ради Житомирської області, служби у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області, служби у справах дітей Овруцької міської ради про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили.
Заслухавши думку сторін спору, представника позивача (відповідач за зустрічним позовом), представника третіх осіб, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду, також згідно з судовим наказом з позивача (відповідача за зустрічним позовом) стягуються аліменти на утримання дитини. Сторони не проживають разом, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_3 , фактично разом з малолітньою дочкою проживає у орендованій квартирі АДРЕСА_4 . Між сторонами виник спір щодо місця проживання малолітньої дочки.
Зазначені обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються копіями рішення Народицького районного суду Житомирської області від 16 лютого 2026 року у цивільній справі №284/2/26 про розірвання шлюбу, судового наказу Народицького районного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у цивільній справі №284/63/26 про стягнення аліментів на утримання дитини, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2023 року, листом Начальника Народицької селищної військової адміністрації №01-16/374 від 20 лютого 2026 року про надання інформації щодо місця проживання, договору оренди житлового приміщення від 01 березня 2026 року. 
Свідок ОСОБА_6 , яка є односельчанкою ОСОБА_1 , та матір`ю хрещеного батька ОСОБА_4 , будучи присутньою в судовому засіданні 24 червня 2026 року, показала, що після одруження сторони мешкали в с.Ласки в будинку, належному ОСОБА_7 , потім у них народилась дочка, восени 2024 року ОСОБА_8 поїхала закордон, звідки остаточно повернулась в грудні 2025 року, протягом цього часу на декілька місяців поверталась в с.Ласки. Коли ОСОБА_9 не було вдома, дитина проживала з батьком, вони часто гуляли по селу, грались біля будинку, дитина завжди була чиста та акуратна. За час відсутності матері не бачила, щоб наглядом за дитиною займався хтось, окрім батька. Пояснила, що наразі ОСОБА_10 неофіційно працює, мешкає самостійно, періодично дочка проживає у нього в будинку по декілька днів, і в цей час батько повністю всю свою увагу приділяє дитині, алкогольна напої не вживає. Також свідок зазначила, що будинок у ОСОБА_1 великий та гарний, на подвір`ї чисто та прибрано. 
Свідок ОСОБА_11 , яка є односельчанкою та колегою ОСОБА_1 , будучи присутньою в судовому засіданні 08 липня 2026 року, показала, що останній проживав та доглядав за дитиною у періоди перебування ОСОБА_2 за кордоном, дитини завжди з ним була охайною та чистою, волосся заплетено. Вона неодноразово бачила ОСОБА_12 з дочкою у кафе, де працює свідок, на вулиці в селі, також разом перебували на святкуванні іменин дитини. Також зазначила, що її сини, коли приїзжали додому в село Ласки та спілкувались з ОСОБА_13 , позитивно відгукувались про нього як батька, розповідали, що він добре доглядав за дитиною.
Згідно з актом обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_4 від 01 травня 2026 року у вказаному житловому приміщенні проживає ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_4 з 01 березня 2026 року. До цього часу протягом січня-лютого 2026 року вони проживали у с-ще Народичі у бабусі. 28 грудня 2025 року ОСОБА_2 повернулась з-за кордону, де перебувала на заробітках. Остання отримує соціальні виплати, дитина з березня 2026 року відвідує Овруцький ЗДО №6. Умови проживання в квартирі задовільні, чисто та тепло. У дитини є місце для сну, наявні іграшки. 
Відповідно до висновку виконавчого комітету Овруцької міської ради, що є додатком до рішення виконавчого комітету №247 від 25 червня 2026 року, доцільним буде визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Вказаний висновок обґрунтований тим, що двічі 01 травня та 26 травня 2026 року здійснювалось обстеження умов проживання ОСОБА_2 , встановлено, що умови проживання в орендованій однокімнатній квартирі задовільні, у дитини наявне місце для відпочинку, забезпечена одягом, взуттям, наявні іграшки, дівчинка відвідує заклад дошкільної освіти №6 м.Овруча. Батько спілкується з дитиною, мати не чинить перешкод у спілкуванні батька та дитини. ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на дитину. Мати має спроможність виховувати та піклуватись про дитину.
У висновку органу опіки та піклування Народицької селищної ради Житомирської області, що є додатком до розпорядження ради №323-од від 31 липня 2026 року, визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. У висновку зазначено, що службою у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області 16 квітня 2026 року здійснено виїзд та обстежено умови проживання батька, під час якого встановлено, що житло перебуває у доброму стані, наявні меблі, побутова техніка, сезонні дитячі одяг та взуття, місце для сну та дозвілля дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частиною 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.
Відповідно до частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 СК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
У постанові від 08 вересня 2025 року у справі №758/9901/21 (провадження № 14-327цс18) Верховний Суд виснував, що під час оцінки та визначення найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту. 
Під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Проаналізувавши у сукупності наявні докази у цій цивільній справі, пояснення учасників судових засідань, суд приходить до висновку, що сторонами за місцем їх проживання створені рівні належні умови для проживання, розвитку і виховання малолітньої дочки ОСОБА_5 .
Водночас суд враховує те, що протягом останніх п`яти місяців дочка постійно проживає з матір`ю, яка приділяє достатньо уваги психофізичному розвитку дитини, за місцем їх проживання налагоджено стабільні та сприятливі умови для виховання, розвитку та медичного забезпечення дитини, малолітня дитина в місті Овручі відвідує дошкільний навчальний заклад, перебуває на медичному обліку, а тому вважає, що проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.
Щодо вимоги зустрічного позову про визначення місця проживання дитини за адресою по АДРЕСА_1 , суд зважає на таке.
Аналіз вище зазначених норм СК України та ЦК України про визначення місця проживання дитини свідчить про те, що місцем проживання малолітньої дитини, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Судом було встановлено, що мати з дитиною проживають у орендованій квартирі, договір оренди квартири є строковим, діє до 01 березня 2027 року, та може бути розірваний достроково.
З огляду на вказані обставини й враховуючи те, що мати може змінити місце проживання, що може мати наслідком повторне звернення до суду, суд вважає за доцільне визначати місце проживання дитини з матір`ю без визначення конкретної адреси. 
Отже, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення з ним місця проживання дитини слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково, визначивши з нею місце проживання малолітньої дитини без вказівки на конкретне місце проживання за певною адресою.
Заразом суд акцентує увагу сторін на тому, що відмова у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини не позбавляє батька дитини батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, незалежно від того, з ким дитина фактично буде проживати.
Ухвалюючи рішення, суд вважає недоцільним заслуховувати думку малолітньої трирічної дитини по суті спору, оскільки згідно з її віком дитина не буде здатна належним чином сформулювати та вільно висловити власні погляди з питань, що її стосуються. 
ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 1331 гривня 20 копійок, ОСОБА_2 сплатила судовий збір в сумі 1331 гривня 50 копійок. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору відповідно до ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою в сумі 1331 гривня 20 копійок, решта сплаченої позивачем за зустрічним позовом суми судового збору в розмірі 50 копійок є надмірно сплаченими. Витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за первісним позовом, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 3, 10, 141, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини задовольнити частково. 
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1331 гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Житомирського апеляційного суду.
Позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: 
Служба у справах дітей Овруцької міської ради, місцезнаходження: вул.Тараса Шевченка, 31-а, м.Овруч Коростенського району Житомирської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43210969;
Виконавчий комітет Овруцької міської ради, місцезнаходження: вул.Тараса Шевченка, 31-а, м.Овруч Коростенського району Житомирської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04053370;
Служба у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області, місцезнаходження: вул.Свято-Миколаївська,136, с-ще Народичі Коростенського району Житомирської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43913695;
Народицька селищна рада Житомирської області, місцезнаходження: вул.Незалежності, 15, с-ще Народичі Коростенського району Житомирської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04346480.
Повне рішення суду складено 21 серпня 2026 року. 
Суддя: | | Ірина ПІЩУЛІНА