МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 р. | № 400/1258/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовом | Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради, шосе Київське, 9,с. Баловне,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,56664,

до відповідача | Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області, вул. Котляревського Івана, 1,м. Чернівці,Чернівецький р-н, Чернівецька обл.,58002,

про | визнання протиправною та скасування вимоги від 12.01.2026 року № 132406-14/95-2026,

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області (далі - відповідач) та просить визнати протиправною і скасувати вимогу щодо усунення порушень законодавства від 12.01.2026 № 132406-14/95-2026.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувана вимога, прийнята на підставі акту ревізії з урахуванням висновку на заперечення, який містить надумані та упереджені висновки та інформацію, а відтак наведені в акті висновки про порушення позивачем відповідних норм законодавства є незаконними, необґрунтованими та протиправними, а сама вимога прийнята з перевищенням повноважень органу державного фінансового контролю та покладає на позивача непропорційний та неспівмірний тягар, який останній не має нести, виходячи з прямих приписів законодавства.
Ухвалою від 11.02.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву. 
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що було проведено ревізію окремих питань фінансово – господарської діяльності підприємства за період з 05.02.2020 року по 31.08.2025 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків відображених в акті ревізії. У зв`язку з чим, відповідачем було надіслано позивачу вимогу з метою усунення порушень позивача. Відтак, оскаржувана вимога є правомірною, а доводи позивача безпідставними. 
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти обґрунтувань відповідача та повністю підтримав позовні вимоги. 
Ухвалою від 11.03.2026 року суд постановив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. 
08.04.2026 року ухвалою суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
З 23.09.2025 року по 10.12.2025 року посадовими особами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради за період з 05.02.2020 року по 31.08.2025 року.
За результатами ревізії відповідач оформив акт ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності комунального підприємства «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради за період з 05.02.2020 року по 31.08.2025 року від 12.12.2025 за № 06-33/16 (далі – акт ревізії). 
Позивач не погоджуючись з висновками акту ревізії подав до відповідача заперечення.
Висновком на заперечення від 31.12.2025 року відповідач повідомив позивача, що заперечення приймаються частково в частині уточнення абзацу 3 на сторінці 16 акту ревізії, а саме того, що порушення допущено при використанні коштів статутного внеску, виділених КП «ММА» з Миколаївського обласного бюджету на заходи, передбачені Програмою розвитку.
12.01.2026 року відповідачем було направлено на адресу позивача вимогу № 132406-14/95-2026, в якій вимагає: 
1. Повернути до Миколаївського обласного бюджету 33 520 170,73 грн. коштів, використаних не за цільовим призначенням, визначеним Програмою розвитку Аеропорту, або поновити на рахунку підприємства зазначену суму коштів за рахунок власних доходів з наступним використанням її на цілі, що були передбачені Програмою розвитку, або за узгодженням з власником (Миколаївською обласною радою) визначити інший спосіб усунення порушення, що не суперечить законодавству. 
2. Забезпечити відшкодування втрат, заподіяних Підприємству протягом 2023-2025 років, внаслідок нарахування та виплати заробітної плати виконуючому обов`язки генерального директора підприємства ОСОБА_1 , всупереч Розпоряджень Миколаївської обласної військової адміністрації - 63 440,61 грн, на яку нараховано та сплачено єдиного соціального внеску на суму 13 956,93 грн., шляхом утримання 63 440,61 грн. із заробітної плати працівника, яким її отримано, за наявності відповідної заяви від цього працівника, відповідно до статті 25 Закону України «Про оплату праці», та відкоригувати розрахунки по сплаті єдиного соціального внеску на 13 956,93 гривень. У випадку неможливості забезпечення відшкодування у вищезазначеному порядку, розглянути питання щодо відшкодування шкоди відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України. У разі неповного відшкодування шкоди у зазначеному вище порядку та наявності кримінального провадження, розпочатого щодо вказаного порушення, враховуючи ч.2 ст.127, ч. 3 ст.128 КПК України, ініціювати перед органом прокуратури про заявлення прокуратурою цивільного позову в інтересах КП «ММА» МОР про відшкодування зазначеної суми збитків, до початку судового розгляду кримінального провадження.
3. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦУ, звернутись до ТОВ «РАПИД СФ-СТРОЙ» з претензійним листом (лист-вимога) про повернення ним коштів в сумі 135 232,0 грн., які були отримані внаслідок завищення вартості робіт. У разі, якщо ТОВ «РАПИД СФ-СТРОЙ» відмовляється у добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги), звернутись до Господарського суду Миколаївської області про стягнення з ТОВ «РАПИД СФ-СТРОЙ», відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК, зайво сплачених йому коштів в сумі 135 232,0 грн., внаслідок завищення вартості робіт.
4. Керуючись пунктами 5.3. та 5.4. Порядку списання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, затвердженого рішенням сесії IX сесії 6 скликання Миколаївської обласної адміністрації від 23.03.2012 №13 (далі - Порядок), забезпечити визначення та оцінку придатного майна (вузлів, деталей тощо) та не придатного (вторинна сировина) майна (металобрухту тощо), отриманого в результаті списання основних засобів, його оприбуткування, з відображенням вказаних операцій в обліку. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області в термін до 12 лютого 2026 року.
Вважаючи протиправною вищезазначену вимогу, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 3 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні`імперативно встановлено, що державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі органом державного фінансового контролю фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті. 
Відповідно до статті 4 ЗАкону інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.
Відповідно до частини третьої статті 2 Закону порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту , інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
При цьому, відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550), акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.
Так, за результатами ревізії відповідачем було складено акт ревізії, в якому відповідач дійшов висновку що перевіркою операцій по зазначеному рахунку, відкритому в АТ «ОТП Банк», встановлено, що Підприємство за рахунок коштів, виділених з обласного бюджету як статутний внесок проведено видатки в 2020-2021 роках на загальну суму 33 520 170,73 грн. на заходи, які не передбачені Програмою розвитку.
Таке використання Підприємством коштів, виділеного з обласного бюджету як статутний внесок, на думку відповідача суперечить Програмі розвитку, а також вимогам статті 144 Конституції України та частині 1 статті 73 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якими акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
При цьому відповідач констатує, що відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області від 05.11.2025 № 06.02.-06/1-06/8459 під час отримання коштів з місцевого бюджету у 2020 році Підприємство не було включено до мережі Управління інфраструктури Миколаївської облдержадміністрації (головний розпорядник бюджетних коштів), як одержувач коштів за КІІКВКМБ 1917670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання».
Відтак, сам відповідач зазначає, що після надходження на рахунок Підприємства зазначені коштів вже не мали статусу бюджетних коштів, у зв`язку з чим в акті ревізії відсутні посилання на порушення положень Бюджетного кодексу України при подальшому використанні цих коштів позивачем. 
Так, відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 116 БК України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: 24) нецільове використання бюджетних коштів.
Згідно з ч. 3 ст. 19 БК України учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами)
Пунктом 49 ч. 1 ст. 2 БК України управління бюджетними коштами визначено як сукупність дій учасника бюджетного процесу відповідно до його повноважень, пов`язаних з формуванням та використанням бюджетних коштів , здійсненням контролю за дотриманням бюджетного законодавства, які спрямовані на досягнення цілей, завдань і конкретних результатів своєї діяльності та забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів
Системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що суб`єктом правопорушення у вигляді нецільового використання бюджетних коштів є виключно учасник бюджетного процесу (орган, установа чи посадова особа, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами). Позивач є суб`єктом господарювання та не є учасником бюджетного процесу, а відтак не може бути суб`єктами зазначеного правопорушення. Відтак, висновок відповідача про використання бюджетних коштів в загальній сумі 33 520 170,73 гривень не за цільовим призначенням є безпідставним, а тому і вимога відповідача щодо повернення або поновлення на рахунку підприємства цих коштів до Миколаївського обласного бюджету є протиправною. 
Щодо вимоги відповідача про забезпечення відшкодування втрат, заподіяних Підприємству протягом 2023-2025 років, внаслідок нарахування та виплати заробітної плати виконуючому обов`язки генерального директора підприємства ОСОБА_1 , всупереч Розпоряджень Миколаївської обласної військової адміністрації - 63 440,61 грн, на яку нараховано та сплачено єдиного соціального внеску на суму 13 956,93 грн, суд зазначає наступне. 
За змістом акту ревізії відповідач дійшов висновку, що відповідно до розрахункових відомостей та розрахункових листків за березень 2023 - серпень 2025 року в.о. генерального директора ОСОБА_1 проведено нарахування посадового окладу генерального директора підприємства замість передбаченого штатним розписом посадового окладу заступника генерального директора з технічного забезпечення, що спричинило зайве нарахування та виплату посадового окладу на загальну суму 63440,61 грн., на які нараховано та сплачено ЄСВ - 13956,93 грн., чим порушено п.2 Розпоряджень Миколаївської обласної військової адміністрації від 27.03.2023 року №89-рк, від 28.09.2023 року №302-рк, від 26.03.2024 року №109-рк, від 24.09.2024 року №357- рк, від 27.03.2025 року №74-рк.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до видання розпоряджень Миколаївської обласної військової адміністрації від 27.03.2023 року №89-рк, від 28.09.2023 року №302-рк, від 26.03.2024 року №109-рк, від 24.09.2024 року №357-рк, від 27.03.2025 року №74-рк обіймав посаду заступника генерального директора КП «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради з технічного забезпечення. Зазначеними розпорядженнями тимчасово на період до призначення в установленому порядку генерального директора (керівника) КП «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради, але не більше ніж на шість місяців, на нього покладено виконання обов`язків генерального директора підприємства. 
Зі змісту що розпорядження Миколаївської обласної військової адміністрації від 27.03.2023 року №89-рк, від 28.09.2023 року №302-рк, від 26.03.2024 року №109-рк, від 24.09.2024 року №357-рк, від 27.03.2025 року №74-рк вбачається, що вони не містять посилань про покладення на ОСОБА_1 виконання обов`язків генерального директора поряд з своєю основною роботою. 
Суд звертає увагу, що потрібно розрізняти працівників, які тимчасово виконують обов`язки за тимчасово відсутнього працівника та які виконують обов`язки за вакантною посадою. У цій справі виконання обов`язків керівника юридичної особи є тимчасовим виконанням обов`язків за вакантною посадою.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що покладення виконання обов`язків керівника за своєю правовою природою є тимчасовим заходом, який передбачає виконання обов`язків керівника такого підприємства в обмежений у часі термін, а призначення виконувача обов`язків за вакантною посадою є видом строкового трудового договору (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 640/20119/16-ц, від 09 серпня 2019 року у справі № 645/8927/15-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 310/2284/17, від 28 червня 2023 року у справі № 456/1736/21).
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що підприємство правомірно здійснювало нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 як в.о. генерального директора за розміром, встановленим у штатному розписі, а відтак висновки відповідача є помилковими, а вимога про повернення цих коштів протиправною. 
Щодо вимоги відповідача на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦКУ звернутись до ТОВ «РАПИД СФ-СТРОЙ» з претензійним листом (лист-вимога) про повернення ним коштів в сумі 135 232,0 грн., які були отримані внаслідок завищення вартості робіт, а у разі відмови звернутись до Господарського суду Миколаївської області про стягнення цих коштів, суд зазначає наступне. 
Як вбачається з акту ревізії відповідач не визнають витрати на роботу машини (механізму) - JCB-330XCV у загальній кількості 160 машино-годин з підстав того, що зазначена машина (механізм) — JCB-330XCV не відповідає обґрунтуванню «шифр витрат-розцінка» СН202-1104 програмного забезпечення АВК-5 обґрунтування «шифр витрат-розцінка» СН202-1104, а саме передбачає машину-кран на автомобільному ходу при роботі на монтажі технологічного устаткування, вантажопідйомність 16 тон. Зазначене призвело до завищення вартості робіт на суму 135 232,0 грн. Однак, суд вбачає такі висновки відповідача припущенням, не підтвердженим жодним доказом. А тому, вимога відповідача про відшкодування цих коштів є безпідставною. 
Щодо вимоги відповідача забезпечити визначення та оцінку придатного майна (вузлів, деталей тощо) та не придатного (вторинна сировина) майна (металобрухту тощо), отриманого в результаті списання основних засобів, його оприбуткування, з відображенням вказаних операцій в обліку, суд зазначає наступне. 
Згідно з п. 5.1. Порядку списання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, затвердженого рішенням IX сесії 6 скликання Миколаївської обласної ради від 23.03.2012 №13 розбирання та демонтаж майна, що пропонується до списання, проводиться тільки після прийняття відповідним органом рішення про надання згоди (згідно з цим Порядком) на списання майна (крім випадків пошкодження майна внаслідок аварії чи стихійного лиха).
Згідно з п. 2.6. Порядку орган управління майном розглядає документи, зазначені у пункті 2.5. цього Порядку, у 30-денний строк з дати звернення суб`єкта господарювання. У разі доцільності списання майна, зазначеного у пункті 2.1. цього Порядку, орган управління майном у 30-денний строк з дати звернення суб`єкта господарювання повідомляє останнього про намір внесення питання на розгляд чергової сесії обласної ради або відмовляє у наданні такої згоди. Рішення про надання чи відмову у наданні згоди на списання майна, зазначеного у пункті 2.1. цього Порядку, приймається у 30-денний строк з дати надходження до органу управління майном звернення суб`єкта господарювання. Рішення про надання згоди на списання майна приймається у формі розпорядчого акта, а відмова у наданні такої згоди - у формі листа
Зважаючи на відсутність зазначеного розпорядчого акту органу управління (МОВА) КП «ММА» МОР позбавлено можливості здійснити розбирання та демонтаж майна, а відтак і виконати приписи п.п. 5.3. та 5.4. Порядку. 
Таким чином, зазначена вимога відповідача суперечить Порядку списання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, затвердженого рішенням IX сесії 6 скликання Миколаївської обласної ради від 23.03.2012 №13. 
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність вимоги щодо усунення порушень законодавства від 12.01.2026 № 132406-14/95-2026, а тому вона підлягає скасуванню. 
Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн. Тому, з урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача в сумі 2662,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради (шосе Київське, 9,с. Баловне,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,56664, ідентифікаційний код 40823143) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області (вул. Котляревського Івана, 1,м. Чернівці,Чернівецький р-н, Чернівецька обл.,58002, ідентифікаційний код 40913650) про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.01.2026 року № 132406-14/95-2026 - задовольнити. 
2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області щодо усунення порушень законодавства від 12.01.2026 № 132406-14/95-2026. 
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області (вул. Котляревського Івана, 1,м. Чернівці,Чернівецький р-н, Чернівецька обл.,58002, ідентифікаційний код 40913650) на користь Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради (шосе Київське, 9,с. Баловне,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,56664 ідентифікаційний код 40823143) судовий збір в сумі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя В. С. Брагар